ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 р.	Справа № 480/2177/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Макаренко Я.М. ,  Мінаєвої О.М. ,
за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.06.2021, головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал, м. Суми  по справі № 480/2177/21
          за позовом          ОСОБА_1  
          до         Адвокатського бюро "КОВАЛЕНКО І ПАРТНЕРИ"                 
          про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Адвокатського бюро "КОВАЛЕНКО І ПАРТНЕРИ", в якому просив суд: 
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у ненаданні відповіді на заяву позивача № 433 від 07.08.2020;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у ненаданні відповіді на заяву позивача № 476 від 15.09.2020;
- зобов`язати відповідача  надати позивачу інформацію запитувану в заяві № 433 від 07.08.2020 та скарзі № 476 від 15.09.2020.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погодившись з  рішенням суду  першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити. 
В  обґрунтування    вимог    апеляційної     скарги   позивач  посилається   на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що він звертався до відповідача із заявами про надання інформації. В порушення Закону України "Про доступ до публічної інформації" та ст. 32, 34, 40 Конституції України відповідь на його заяви не надавалась, чим на його думку відповідачем допущено протиправну бездіяльність.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.  
В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін. 
Згідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи,  вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.
Колегія  суддів,  заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали  справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач 07.08.2020 на адресу електронної пошти адвокатського бюро "КОВАЛЕНКО І ПАРТНЕРИ" подав заяву № 433.
У вказаній заяві позивач повідомляв відповідача про те, що 13.03.2020 Московськобобрицький сільський голова ОСОБА_2 від імені Московськобобрицької сільської ради уклав з адвокатським бюро "КОВАЛЕНКО І ПАРТНЕРИ" договір № 245 про надання правничої допомоги для подання апеляційної скарги на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 по справі № 480/2279/19.
У зв`язку з повідомленням вказаних обставин позивач просив:
"1. У зв`язку з тим, що матеріали справи № 480/2279/19 р. містять нечитабельну копію вищезазначеного договору № 245 від 13.03.2020 р. та відсутні додатки до цього договору, враховуючи слова сільського голови Дубровіна О.І., про відсутність в сільраді другого примірника запитуваного договору, прошу надіслати на мою адресу завірені копії договору № 245 від 13.03.2020 р. з додатками, а також копії платіжного документу про сплату судового збору за розгляд вищезазначеної апеляційної скарги;
2. Прошу надати копії документів у строки встановлені ЗУ "Про доступ до публічної інформації".
Відповідь на заяву позивача відповідачем не надавалась.
15.09.2020 позивач звернувся до адвокатського бюро зі скаргою № 476, яку надіслав на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 
У скарзі повідомив, що відповідач, не надаючи йому запитувану інформацію порушує Закон України "Про доступ до публічної інформації" та ст. 32, 34, 40 Конституції України та повторно зробив інформаційний запит який складався з 6 питань, а саме:
1. Зважаючи на викладене змушений повторно звернутися з невирішеними питаннями - запитом на публічну інформацію і вимагаю виконати вимоги законів та прошу назвати особу винну в порушенні мого права на інформацію.
2. 13.03.2020 р. Московськобобрицький сільський голова ОСОБА_2 від імені Московськобобрицької сільської ради уклав з адвокатським бюро "КОВАЛЕНКО І ПАРТНЕРИ" договір № 245 про надання правничої допомоги для подання апеляційної скарги на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 р. "Про накладення штрафу на Московськобобрицького сільського  голову ОСОБА_2 " у справі № 480/2279/19.
2.1 У зв`язку з тим, що матеріали справи № 480/2279/19 р. містять нечитабельну копію вищезазначеного договору № 245 від 13.03.2020 р. та відсутні додатки до цього договору, враховуючи слова сільського голови Дубровіна О.І., про відсутність в сільраді другого примірника запитуваного договору, прошу надіслати на мою адресу завірені копії договору № 245 від 13.03.2020 р. з додатками, а також копії платіжного документу про сплату судового збору за розгляд вищезазначеної апеляційної скарги.
3. Прошу назвати суми коштів які Московськобобрицька сільська рада сплатила адвокатському бюро "КОВАЛЕНКО І ПАРТНЕРИ" за написання апеляційної та касаційної скарги та за іншу роботу виконану бюро щодо оскарження ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 р. "Про накладення штрафу на Московськобобрицького сільського голову ОСОБА_2 " у справі № 480/2279/19 р. та надати копії відповідних документів які свідчать про сплату або отримання адвокатським бюро названих сільрадівських коштів.
4. Прошу назвати суми коштів які Московськобобрицька сільська рада сплатила адвокатському бюро "КОВАЛЕНКО І ПАРТНЕРИ" за написання апеляційної та касаційної скарги та за іншу виконану бюро роботу щодо оскарження рішення Лебединського районного суду від 22 червня 2020 року по справі № 950/399/20 р. та надати копії відповідних документів які свідчать про сплату або отримання адвокатським бюро названих сільрадівських коштів.
5. Прошу надати копії документів у строки встановлені ЗУ "Про доступ до публічної інформації"".
Відповідь на заяву позивача відповідачем не надавалась.
Не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що дії відповідача відповідають вимогам чинного законодавства. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI).
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулює Закон України "Про інформацію" від 2 жовтня 1992 року № 2657-XII (далі - Закон № 2657-XII).
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону № 2657-XII кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.
Отже, законодавцем відокремлено поняття інформації та публічної інформації.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується: обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.
За змістом пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.
Відповідно до частини першої статті 13 Закону № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Тобто, за змістом наведених статей можна виділити такі ознаки публічної інформації: 1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством; 2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація; 3) така інформація знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації; 4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб`єктом владних повноважень не під час виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків; 5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб`єктом владних повноважень.
Отже, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 27 червня 2019 року (справа № 522/817/15-а).
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:
1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;
2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;
3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
Відповідно до статті 13 вказаного Закону, розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:
1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;
2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;
3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх; оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;
4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) не є суб`єктом владних повноважень та/або розпорядником інформації, а тому вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації» в частині надання публічної інформації на нього не поширюються.
Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що відповідно до статті 22 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатською таємницею є будь-яка інформація, що стала відома адвокату, помічнику адвоката, стажисту адвоката, особі, яка перебуває у трудових відносинах з адвокатом, про клієнта, а також питання, з яких клієнт (особа, якій відмовлено в укладенні договору про надання правової допомоги з передбачених цим Законом підстав) звертався до адвоката, адвокатського бюро, адвокатського об`єднання, зміст порад, консультацій, роз`яснень адвоката, складені ним документи, інформація, що зберігається на електронних носіях, і а інші документи і відомості, одержані адвокатом під час здійснення адвокатської діяльності.
Відповідно до частини 2 статті 22 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» інформація або документи можуть втратити статус адвокатської таємниці за письмовою заявою клієнта (особи, якій відмовлено в укладенні договору про надання правової допомоги з передбачених цим Законом підстав). При цьому інформація або документи, що отримані від третіх осіб і містять відомості про них, можуть поширюватися з урахуванням вимог законодавства з питань захисту персональних даних.
Частина 3 статті 22 вказаного Закону передбачає, що обов`язок зберігати адвокатську таємницю поширюється на адвоката, його помічника, стажиста та осіб, які перебувають у трудових відносинах з адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням, а також на особу, стосовно якої припинено або зупинено право на заняття адвокатською діяльністю. Адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання зобов`язані забезпечити умови, що унеможливлюють доступ сторонніх осіб до адвокатської таємниці або її розголошення.
Як вбачається із запитів про надання публічної інформації, позивач мав за мету отримати документ, а саме завірену копію договору № 245 від 13.03.2020  про надання правничої допомоги для подання апеляційної скарги на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 "Про накладення штрафу на Московськобобрицького сільського голову ОСОБА_2 " у справі № 480/2279/19, укладеного Московськобобрицьким сільським головою Дубровіним О.І. від імені Московськобобрицької сільської ради з адвокатським бюро "КОВАЛЕНКО І ПАРТНЕРИ", з додатками, назвати суми коштів які Московськобобрицька сільська рада сплатила адвокатському бюро "КОВАЛЕНКО І ПАРТНЕРИ" за написання апеляційної та касаційної скарги та за іншу роботу виконану бюро щодо оскарження ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 р. "Про накладення штрафу на Московськобобрицького сільського голову ОСОБА_2 " у справі № 480/2279/19 р. та за написання апеляційної та касаційної скарги та за іншу виконану бюро роботу щодо оскарження рішення Лебединського районного суду від 22 червня 2020 року по справі № 950/399/20, тобто інформацію, яка не створена відповідачем в процесі виконання своїх обов`язків, а отримана від інших осіб та розпорядником якої він не є в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову  у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Керуючись принципом верховенства права, гарантованим статтею 8 Конституції України та статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд на підставі статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права. 
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.  Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 року по справі  № 480/2177/21 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 по справі                                 № 480/2177/21  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.А. Калиновський	
Судді	   	Я.М. Макаренко    О.М. Мінаєва   	
Повний текст постанови складено  16.09.2021 року