ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року	Львів	Справа № 462/3211/16-а пров. № А/857/13559/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:                                        Гуляка В.В.
суддів:                                                              Коваля Р.Й., Гудима Л.Я.
за участі секретаря судового засідання:           Вовка А.Ю. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, 
на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова  від 15 червня 2021 року про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення (суддя Палюх Н.М., час ухвалення – 10:17, місце ухвалення – м.Львів, дата складання повного тексту – 18.06.2021р.), 
в адміністративній справі №462/3211/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова, 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 

                                                             встановив: 

У червні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м.Львова, у якому просив: 1) визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії на підставі довідки прокуратури Львівської області №80/К-9 від 20.04.2016 року; 2) зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплатити позивачу пенсії на підставі довідки прокуратури Львівської області, відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії). 
Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 29 червня 2016 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Львівської області №18/815 від 18 березня 2016 року. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) на підставі довідки, виданої прокуратурою Львівської області №18/815 від 18 березня 2016 року. 
Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2016 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 29 червня 2016 року у справі №462/3211/16-а повернуто особі, яка її подала. 
У подальшому, ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 03 квітня 2017 року постанову Залізничного районного суду міста Львова від 29 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1  до управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі міста Львова про визнання дій неправомірними та зобов`язання провести перерахунок і виплату пенсії за вислугою років – скасовано, за нововиявленими обставинами. 
Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 03 квітня 2017 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м.Львова щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Львівської області №18/1139 від 04 липня 2016 року. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м.Львова провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) на підставі довідки виданої прокуратурою Львівської області №18/1139 від 04 липня 2016 року. 
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року апеляційну скаргу Залізничного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова задоволено. Постанову Залізничного районного суду м. Львова від 03 квітня 2017 року у справі №462/3211/16-а скасовано, та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено. 
Однак, постановою Верховного Суду від 31 січня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року у справі №462/3211/16-а скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
За результатами нового апеляційного розгляду справи, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року апеляційну скаргу Залізничного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова задоволено частково. Постанову Залізничного районного суду міста Львова від 03 квітня 2017 року та ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 03 квітня 2017 року про скасування судового рішення в адміністративній справі № 462/3211/16-а скасовано. Прийнято нову постанову. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Залізничного районного суду міста Львова від 29 червня 2016 року в адміністративній справі № 462/3211/16-а відмовлено. 
У подальшому, ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06 листопада 2019 року заяву стягувача ОСОБА_1 задоволено. Замінено боржника управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м.Львова на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (код ЄДРПОУ 13814885) у виконавчому листі №462/3211/16-а, виданого 06.08.2019 року Залізничним районним судом м. Львова про зобов`язання Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії)на підставі довідки, виданої прокуратурою Львівської області №18/815 від 18.03.2016 року. 
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 17 березня 2020 року виправлено описку в мотивувальній та резолютивній частині постанови Залізничного районного суду м.Львова від 29.06.2016 у справі №462/3211/16-а, вказавши номер довідки «№18/850 вих 16», замість - «№18/815». Виправлено помилку у виконавчому листі від 06.08.2019 №462/3211/16-а, вказавши номер довідки «№18/850 вих 16», замість - «№18/815». 
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 21 травня 2020 року заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про роз`яснення судового рішення - задоволено. Роз`яснено, що відповідно до постанови Залізничного районного суду м. Львова від 29.06.2016 у справі №462/3211/16-а Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова зобов`язане провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії) на підставі довідки виданої прокуратурою Львівської області від 18.03.2016 №18/815 вих.16, починаючи з 01.04.2016. 
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12 серпня 2020 року виправлено описку в описовій, мотивувальній та резолютивній частині ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 21.05.2020 у справі №462/3211/16-а, вказавши номер довідки «№18/850 вих 16», замість - «№18/815». 
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 01 лютого 2021 року у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання виконавчого листа №462/3211/16-а, виданого Залізничним районним судом м.Львова 06.09.2019, таким, що не підлягає виконанню - відмовлено. 
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишено без задоволення, а ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 01 лютого 2021 року про відмову в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі № 462/3211/16а - без змін. 

У цій же справі, 03 березня 2021 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області судового рішення від 29.06.2016 року №462/3211/16-а про перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії та зобов`язати надати звіт суду про результати виконання (а.с. 97 Т.2). 
Заяву обґрунтував тим, що постанова Залізничного районного суду м. Львова в справі №462/3211/16-а про перерахунок пенсії набрала законної сили, однак тривалий час не виконується органами Пенсійного фонду. 
Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало відзив на заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю, у якому зазначило, що Головне управління жодним чином не ухиляється від умисного невиконання судового рішення, а навпаки вживає всі заходи щодо належного, законного виконання у повному обсязі судового рішення. Просило у задоволенні заяви   ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. 
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 15 червня 2021 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №462/3211/16-а – задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області протягом 2 місяців з часу отримання цієї ухвали подати суду звіт про виконання постанови Залізничного районного суду м.Львова від 29 червня 2016 року в адміністративній справі №462/3211/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова про визнання дій неправомірними та зобов`язання провести перерахунок і виплату пенсії за вислугою років. 
З ухвалою суду першої інстанції від 15.06.2021 року не погодився відповідач ГУ ПФУ у Львівській області та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена ухвала винесена з порушенням норм матеріального права, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не взято до уваги обставини невідповідності наявної у матеріалах судової та пенсійної справ довідки тій, яка зазначена в судовому рішенні та покликання на те, що Головне управління жодним чином не ухиляється від умисного невиконання судового рішення, а навпаки вживає всі заходи щодо належного, законного виконання в повному обсязі судового рішення. Адже, 30.09.2020 Головним управлінням скеровано лист в прокуратуру Львівської області щодо визначення правомірності видачі ОСОБА_1 довідки про заробіток, на який 12.10.2020 отримано лист про те, що довідка від 04.07.2016 №18/1139, видана ОСОБА_1 , містить скореговані дані і є дійсною, а тому листом від 24.11.2020 №1300-5210-8/95930 Головне управління повідомило ОСОБА_1 про неможливість виконання судового рішення. Також, Головним управлінням 15.06.2021 за №1300-5304-5/54099 скеровано запит в Пенсійний фонд України щодо виконання рішення суду з урахуванням довідки прокуратури. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт ГУ ПФУ у Львівській області просить оскаржену ухвалу від 15.06.2021 року скасувати та постановити рішення, яким у задоволені заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення відмовити. 
ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить у задоволенні апеляційної скарги ГУ ПФУ у Львівській області відмовити в повному обсязі. Оскаржену ухвалу суду – залишити без змін. 

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції від 15.06.2021 року, вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, з врахуванням наступного. 
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що предметом спору у справі №462/3211/16-а був перерахунок та виплата раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) на підставі довідки, виданої прокуратурою Львівської області. 
Так, 29.06.2016 Залізничним районним судом м. Львова винесено постанову, якою позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова про визнання дій неправомірними та зобов`язання провести перерахунок і виплату пенсії за вислугою років задоволено. 
Ця постанова суду набрала законної сили 05.10.2016 року і підлягає виконанню, з врахуванням судових рішень про виправлення описок і про роз`яснення, які наведені апеляційним судом вище. 
Матеріалами справи також підтверджується, що з приводу виконання постанови Залізничного районного суду м. Львова від 29 червня 2016 року у справі №462/3211/16-а відкрито 19.12.2019 року виконавче провадження ВП №60901662 на підставі виконавчого листа №462/3211/16-а від 06.08.2019 року (а.с. 99-100 Т.2). 
Судом встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області станом на час розгляду заяви про встановлення судового контролю за судовим рішенням, а саме, постанови Залізничного районного суду м.Львова від 29.06.2016 року в адміністративній справі №462/3211/16-а не виконав, вказавши, що у виконанні судового рішення виникли труднощі із наявністю різних довідок, що видані прокуратурою Львівської області. 
Отже, постанова Залізничного районного суду м.Львова від 29.06.2016 року в адміністративній справі №462/3211/16-а ГУ ПФУ у Львівській області не виконана. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, вважає його вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного. 
При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. 
Статтею 14 КАС України передбачено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. 
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
Згідно ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. 
Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах врегульовано статтею 382 КАС України. 
Так, відповідно до ч.1, ч.2 ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Наведеними вище правовими нормами передбачено, що такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу. При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами. 
Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача. 
Таким чином, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства. Встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи. 
Вказане узгоджується з правовою позицією, наведеною у постанові Верховного Суду від 06.12.2019 у справі №812/333/17. 
Вирішуючи вказану справу, колегія суддів враховує рішення Конституційного Суду України від 30.06.2009 у справі №16-рп/2009, у якому Суд зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової. 
Враховуючи, що положення КАС України не містять обмеження щодо стадій процесу, на яких може бути вирішено питання про застосування заходів судового контролю, передбачених частиною першою статті 382 КАС України, суд може встановити судовий контроль й після ухвалення такого рішення за наслідком розгляду клопотання позивача. 
За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскільки судове рішення, яке набрало законної сили і підлягає виконанню, на дату розгляду клопотання про встановлення судового контролю, виконане не було, що вказує на наявні достатні правові підстави для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області подати звіт про його виконання. 
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції щодо заяви позивача, поданої у порядку статті 382 КАС України та не містять переконливих доводів належного і в повному обсязі виконання постанови Залізничного районного суду м.Львова від 29.06.2016 року в адміністративній справі №462/3211/16-а. 
З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції всебічно з`ясовано обставини справи, ухвалу судом першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому немає підстав для її скасування. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 382 КАС України, суд 

                                                            постановив:  

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області – залишити без задоволення. 
Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова  від 15 червня 2021 року про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №462/3211/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Р. Й. Коваль 	
 	 	Л. Я. Гудим  	
Повний текст постанови суду складено 10.09.2021 року