ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 вересня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/4388/21	
(суддя Бойченко Ю.П., м. Запоріжжя)

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чередниченка В.Є. (доповідач),
                               суддів:  Іванова С.М., Панченко О.М.,     
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року про повернення позовної заяви у справі №280/4388/21 за позовом ОСОБА_1  до  військової частини НОМЕР_1  Національної Гвардії України  про зобов`язання вчинити певні дії,- 
                                                             ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 07 червня 2021 року звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1  Національної Гвардії України  про зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України про зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу.
Ухвала суду мотивована тим, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, оскільки в порушення вимог ч. 11 ст. 44 КАС України документи надані позивачем на виконання такої ухвали суду подано у паперовому вигляді.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскаржив її до апеляційного суду. 
Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що судом першої інстанції грубо порушено вимоги положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та безпідставно обмежено позивачу доступ до правосуддя.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів від дня одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху шляхом надання до суду в електронній формі доказів надіслання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів листом із описом вкладення (а.с.20).
Копію вищезазначеної ухвали суду позивачем отримано 10 червня 2021 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.22).
24 червня 2021 року Запорізьким окружним адміністративним судом зареєстровано заяву про усунення недоліків позовної заяви до якої додано копії підтвердження надіслання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів (а.с.23-25).
Відповідно до положень частини 9 статті 44 КАС України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. 
Частиною 11 статті 44 КАС України передбачено, що якщо позов, апеляційна, касаційна скарга подані до суду в електронній формі, позивач, особа, яка подала скаргу мають подавати до суду заяви по суті справи, клопотання та письмові докази виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі.           
Згідно з положення статті 18 КАС України реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі не позбавляє особу права на подання документів до суду в паперовій формі в порядку, визначеному цим Кодексом. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
При цьому, пунктом 15 Перехідних положень КАС України установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: 15.1) подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі; 15.3) розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі.
З викладеного вбачається, що розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі, при цьому процесуальним законодавством не обмежено учасників справи на подання до суду процесуальних та інших документів виключно в паперовій формі.
Враховуючи те, що розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі, подання позивачем заяви про усунення недоліків позовної заяви з доданням до неї листів із описом вкладення, про направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками, у паперовій формі не перешкоджає в подальшому здійснити розгляд справи, оскільки не суперечить положенням КАС України.
При цьому, суд першої інстанції повинен був врахувати те, що додатком до заяви були докази надіслання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, подання яких до суду в паперовій формі не порушує права іншого учасника справи та не перешкоджає відкриттю провадження у справі як і подальшому її розгляду. 
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.
Зокрема, у рішенні від 4 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлені гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ до суду був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28.10.1998 у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі Bellet v. France від 4 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення у справах "Bellet v. France" та "Nunes Dias v. Portugal").
Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення у справі "Perez de Rada Cavanilles v. Spain").
Також Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (рішення у справах "Zubac v. Croatia", "Beles and Others v. the Czech Republic", №47273/99, пп. 50-51 та 69, та "Walchli v. France", № 35787/03, п. 29).
При цьому Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний же формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.
Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні від 5 грудня 2018 року (справа №11-989заі18) згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.
Враховуючи те, що суд першої інстанції повертаючи ОСОБА_1 позовну заяву не врахував те, що подання позивачем заяви про усунення недоліків позовної заяви з доданням до неї листів із описом вкладення, про направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками, у паперовій формі не перешкоджає відкриттю провадження та здійсненню в подальшому розгляду справи, суд апеляційної інстанції зробив висновок про надмірний формальний підхід суду першої інстанції до оцінки обставин, що позбавило позивача права на доступ до правосуддя.
Враховуючи зазначене суд апеляційної інстанції зробив висновок про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись: статтями, 320, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -
                                                                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року про повернення позовної заяви у справі №280/4388/21 – скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
                    Повне судове рішення складено 23 вересня 2021 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко