Номер провадження: 22-ц/813/5869/21 
Номер справи місцевого суду: 522/2751/19
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2021 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого Князюка О. В.,
суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,
за участю секретаря – Дерезюк В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2020 року у цивільній справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на боці відповідача публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна», про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» пред`явлений до ОСОБА_1 , згідно з яким просили стягнути на їх користь відшкодування шкоди в порядку регресу, суму в розмірі 209 904,14 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 1921,00 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 16 грудня 2014 р. між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» - надалі Позивач, та ТОВ «Порше Лізінг Україна» був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0199-0157/140184, предметом якого було страхування транспортного засобу «Аudi A8», державний № НОМЕР_1 . 15 травня 2018 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Аudi A8», державний № НОМЕР_1 та транспортного засобу «Хонда Аккорд», державний № НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 – надалі Відповідач. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 25.06.2018 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ПАТ «СК «Країна» згідно полісу № АК/8235288 від 17.02.2018 р.
ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» у своєму позові зазначає, що ПАТ «СК «Українська страхова група» було складено Акт огляду пошкодження транспортного засобу (дефектна відомість) від 15 травня 2018 року автомобіля «Audi A8» д/н НОМЕР_1 на основі якого був сформований розрахунок суми страхового відшкодування у розмірі 309 904, 14 грн. від 5 липня 2018 року. 08.08.2019 року ПАТ «СК «Країна» було отримано від ПАТ «СК «Українська страхова група», заяву про виплату страхового відшкодування в порядку регресу на суму 309 904, 14 грн.(триста дев`ять тисяч дев`ятсот чотири гривні 14 коп.). У своєму позові ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» зазначає, що ПАТ «СК «Країна» за заявою про виплату (страхового) відшкодування в порядку регресу 27.09.2018 року виплатила 100000, 00 грн, що є лімітом відповідальності відповідача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2020 року у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на боці відповідача, - ПАТ СК «Країна», про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

14 липня 2020 року представником приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» було подано апеляційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2020 року, відповідно до якої позивач просить рішення суду першої інстанції –скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Апелянт посилається на те, що судом першої інстанції під час ухвалення рішення було допущено неповне з`ясування обставин справи та невірно застосовано норми матеріального та процесуального права.
Апелянт вказує, що ухвалюючи рішення суд першої інстанції не звернув уваги на правову позицію Верховного суду у справі №464/1937/16 від 03.09.2018 року та по справі №№645/3746/16 від 07.02.2019 року, що різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням за полісом повинен відшкодувати винуватець ДТП.
Так, судом першої інстанції не в повній мірі було досліджено письмові докази, а саме: копію довідки про Дорожньо-транспортну пригоду від 15.05.2018 року з якої вбачається перелік пошкоджень автомобіля «Аudi A8», зокрема пошкодження передньої центральної частини.

13 серпня 2021 року до Одеського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
При цьому посилаючись на те, що позивачем пропущено строк на апеляційне оскарження.
Відповідач наголошує, що з наявних у матеріалах справи письмових доказів не вбачається, що пошкодження передньої частини застрахованого автомобілю сталось саме під час ДТП 15.05.2018 року.
Вказує, що з пояснень представника позивача вбачається, що виплату страхового платежу було виконано лише на підставі розрахунку Ауді Центр Одеса ЮГ, без огляду пошкодженого автомобілю оцінювачем. 

19 березня 2021 року на адресу Одеського апеляційного суду від приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» було надано письмові пояснення по справі.
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
20.07.2020 року ухвалою Одеського апеляційного суду було відкрито провадження за апеляційною скаргою представника приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2020 року у цивільній справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на боці відповідача публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна», про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.09.2020 року справу за апеляційною скаргою представника приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2020 року у цивільній справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на боці відповідача публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна», про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було призначено до розгляду.
На підставі Розпорядження щодо повторного автоматизованого розподілу справи між суддями № 3356 від 05.08.2021 року відповідно до рішення Вищої ради правосуддя №1612/0/15-21 від 20.07.2021 "Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Одеського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку" та з врахуванням пунктів 2.3.49., 2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду за вказаною цивільною справою було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 05.08.2021 року визначено колегію суддів Одеського апеляційного суду в складі: головуючого - О. В. Князюка, суддів: Колеснікова Г.Я., Вадовської Л.М. для розгляду справи № 522/2751/19 за апеляційною скаргою представника приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2020 року у цивільній справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на боці відповідача публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна», про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Розпорядженням № 4100 Щодо повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 13.08.2021 року у відповідності до п. 3.12. Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді, затвердженими рішенням зборів суддів Одеського апеляційного суду 28.12.2018 року з подальшими змінами було проведено автоматизований розподіл справи та визначено колегію суддів Одеського апеляційного суду в складі: головуючого - Князюка О. В., суддів: Заїкіна А.П. та Погорєлової С. О.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13 серпня 2021 року вказану цивільну справу було прийнято до провадження головуючого судді Князюка О.В.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Апелянт до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи суду не подавав та не заявляв.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що 15 травня 2018 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Аudi A8», державний № НОМЕР_1 та транспортного засобу «Хонда Аккорд», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .
ДТП відбулася із вини ОСОБА_1 , що підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси від 25.06.2018 року.
Суд також встановив, що в наслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Audi A8» д/н НОМЕР_1 отримав ушкодження задньої частини автомобіля.
Згідно постанови Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/8760/18 було встановлено, що в наслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілів, яка сталася 15.05.2018 року водій автомобіля «Хонда Аккорд», державний № НОМЕР_2 скоїв зіткнення з задньою частиною автомобіля «Audi A8» д/н НОМЕР_1 , який отримав ушкодження тільки задньої частини від автомобіля «Хонда Аккорд», державний № НОМЕР_2 . Інформації щодо інших учасників ДТП не має.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 6 ст. ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Автомобіль «Хонда Аккорд», державний № НОМЕР_2 на момент ДТП був застрахований, відповідно до страхового договору добровільного страхування наземних транспортних засобів згідно полісу № АК/8235288 від 17.02., укладений між ПАТ «СК «Країна» та ОСОБА_1 .
Між ПАТ «СК «Країна» та ОСОБА_1 було укладено два договори про добровільне страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів №АК/8235288 та №УА/0178191/3.3.11.1(що є додатковим по відношенню до страхування, яке здійснюється за Законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників назем-них транспортних засобів). Загальна сума страхових виплат ОСОБА_1 складає – 200000, 00 грн.
В свою чергу автомобіль «Audi A8» д/н НОМЕР_1 було застраховано ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (КАСКО) від 20.07.2009 року за № 28-0199-0157 відповідно до якого вигодонабувачем є ТОВ «Порше Лізінг Україна». Також договором встановлено франшизу у розмірі 0,5 % (а.с. 7).
ОСОБА_3 після настання страхового випадку звернувся з відповідною заявою до страхової компанії ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» представник якої 15 травня 2018 року склав акт огляду пошкодженого транспортного засобу «Audi A8» д/н НОМЕР_1 за результатами якого було встановлено пошкодження задньої частини автомобіля, а саме: задній бампер, спойлер заднього бамперу, задня панель, боковина крило праве заднє, петля кришки багажника ліва, права – деформування, накладка заднього бампера середина (хром) - розлом, підсилювач заднього бампера - деформовано, напрямна заднього бампера правий, лівий - розлом, панель під номерним знаком - розрив, що направляє заднього бампер - розлом, панель задня - деформація, ніша запасного колеса - розрив, облицювання багажника - розрив, панель задня ніша - деформована, облицювання багажника права, ліва - розрив, облицювання днища запасного колеса - розрив, облицювання днища - розрив, перекіс кузова (отвір задніх дверей) (а.с. 10)
ПАТ «СК «Українська страхова група» було складено Акт огляду пошкодження тран-спортного засобу (дефектна відомість) від 15 травня 2018 року автомобіля «Audi A8» д/н НОМЕР_1 на основі якого був сформований розрахунок суми страхового відшкодування у розмірі 309 904, 14 грн. від 5 липня 2018 року. В даному акті зазначено пошкодження машини в цілому.
Суд вважає, що провина відповідача ОСОБА_1 щодо пошкодження передньої частини автомобіля «Audi A8» д/н НОМЕР_1 позивачем не доведена.
08.08.2019 року ПАТ «СК «Країна» було отримано від ПАТ «СК «Українська страхова група», заяву про виплату страхового відшкодування в порядку регресу на суму 309 904, 14 грн.(триста дев`ять тисяч дев`ятсот чотири гривні 14 коп.).
18 травня 2018 року Audi Центр Одеса Юг надала ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» розрахунок № К330001425/КЗС00001555 відповідно до якого окрім пошкодження задньої частини автомобіля «Audi A8» д/н НОМЕР_1 було включено ремонтні роботи та запчастини необхідні для проведення ремонтних робіт по відновленню передньої частини «Audi A8» д/н НОМЕР_1 на загальну суму 328649,04 грн. (л.с. 11-12)
Згідно платіжного доручення від 06.07.2018 року ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» перерахувала на користь ЗС Групп ТОВ суму страхового відшкодування у розмірі 309904,14 грн.
8 серпня 2018 ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулась до ПАТ «Страхова компанія «Країна» з заявою вх №16666 про виплату відшкодування в порядку регресу на суму 309904, 14 грн, до даної суми не ввійшли 0,5 % франшизи .
Згідно розрахунку №49769 вартість ремонту за калькуляцією на суму 328649,14 грн яка була надана Audi Центр Одеса Юг № К330001425 була зменшена на вартість запчастин, робіт та матеріалів, що відносяться до передньої частини транспортного засобу «Audi A8» д/н НОМЕР_1 , оскільки не має офіційних підтверджень наявності зіткнення з передньою частиною під час ДТП 15 травня 2018 року. Сума запчастин, що відносяться до передньої частини автомобіля «Audi A8» д/н НОМЕР_1 складає 117644,92 грн з ПДВ, вартість робіт 9946,5 грн з ПДВ, всього на суму 127591,42 грн.
Вартість ремонту = Сс+Ср+См= 328649,04 - 127591,42= 201057,62 з ПДВ
Коефіцієнт фізичного зносу - (Ез)=0,376
Беручи до уваги зазначену формулу, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу на запчастини частини за даним випадком:
Сврз =49464,69+151594х(1-0,376)= 144057,93 з ПДВ
Згідно платіжних доручень за №11797 від 27 вересня 2018 року та №2484 від 14 лютого 2019 року ПАТ «Страхова компанія «Країна» перерахувала на користь ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» в порядку регресу суму у розмірі 144057,93 грн. (а.с. 151-152)
Не погоджуючись з проведеною виплатою на суму 144057,93 грн ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулась до суду з позовом про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП, згідно з яким просять стягнути на їх користь відшкодування шкоди в порядку регресу, суму в розмірі 209 904,14 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Мотивувальна частина
Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За правилами, передбаченими п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, на підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів, вірно встановив вищевказані обставини по справі, дійшов правильного вищезазначеного висновку про задоволення позову. Висновки суду відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. ст. 1166, 1167, 1188, 1192 ЦК України, ст. ст. 3, 12, 22, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») та процесуального (ст. ст. 11, 60, 61, 179, 213 ЦПК України, чинного на час ухвалення рішення, ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України права)
Між сторонами виникли правовідносини з приводу відшкодування майнової шкоди.
Згідно з ст. 22.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).
Згідно з роз`ясненнями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року N 6 при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну.
У статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб.
Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
Відтак відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Саме така правова позиція викладена у постановах Великої палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц, від 03.10.2018 у справі № 760/15471/15-ц. У цих постановах Верховний Суд відступив від правового висновку, сформованого у постанові Верховного Суду України від 23.12.2015 у справі № 6-2587цс15.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Частиною 1,6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Як вбачається із дослідженої судом довідки схеми місця ДТП від 15.05.2018 року ЄО№22068 зіткнення відбулось між двома автомобілями згідно із характером пошкоджень та схемою автомобіль «Хонда Аккорд», державний № НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 здійснив зіткнення з задньою частиною автомобіля «Audi A8» д/н НОМЕР_1 , на схемі ДТП не зображено інших учасників ДТП, або об`єктів з якими відбулось зіткнення автомобіля «Audi A8» д/н НОМЕР_1 (л.с.17) Згідно відповіді НПУ (а.с. 100-102) зіткнення відбулось з задньою частиною транспортного засобу та зазначено два учасника ДТП ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Також згідно акту огляду пошкодженого транспортного засобу «Audi A8» д/н НОМЕР_1 за результатами якого було встановлено пошкодження задньої частини автомобіля, а саме: задній бампер, спойлер заднього бамперу, задня панель, боковина крило праве заднє, петля кришки багажника ліва, права – деформування, накладка заднього бампера середина (хром) - розлом, підсилювач заднього бампера - деформовано, напрямна заднього бампера правий, лівий - розлом, панель під номерним знаком - розрив, що направляє заднього бампер - розлом, панель задня - деформація, ніша запасного колеса - розрив, облицювання багажника - розрив, панель задня ніша - деформована, облицювання багажника права, ліва - розрив, облицювання днища запасного колеса - розрив, облицювання днища - розрив, перекіс кузова (отвір задніх дверей) (л.с. 10)
Колегія відхиляє доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не в повній мірі було досліджено письмові докази, а саме: копію довідки про Дорожньо-транспортну пригоду від 15.05.2018 року з якої вбачається перелік пошкоджень автомобіля «Аudi A8», зокрема пошкодження передньої центральної частини, оскільки з вказаної довідки не вбачається, що пошкодження передньої частини застрахованого автомобілю сталось саме під час ДТП 15.05.2018 року.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що з наявних у справі доказів не вбачається, що пошкодження передньої частини застрахованого транспортного засобу «Audi A8» д/н НОМЕР_1  сталось саме під час ДТП 15.05.2018 р.
Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не звернув уваги на правову позицію Верховного суду у справі №464/1937/16 від 03.09.2018 року та по справі №№645/3746/16 від 07.02.2019 року, що різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням за полісом повинен відшкодувати винуватець ДТП не відповідають змісту оскаржуваного рішення.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Інші наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, ґрунтується на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності та розумності, підстави для його скасування відсутні.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група»  - залишити без задоволення.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2020 року у цивільній справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на боці відповідача публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна», про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 24 вересня 2021 року.
Головуючий:                                                                          О. В. Князюк

Судді:                                                                                         А.П. Заїкін

                                                                                С.О. Погорєлова