Справа № 465/1269/20                                Головуючий у 1 інстанції: Мартьянова С.М. 
Провадження № 22-ц/811/535/21                        Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 
Категорія: 44
                                               
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 серпня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої: Крайник Н.П.
суддів: Ванівського О.М., Мельничук О.Я. 
               при секретарі: Ждан К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на рішення Франківського районного суду міста Львова від 24 грудня 2020 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес» про відшкодування шкоди завданої майнової шкоди, -
ВСТАНОВИВ:
       03.03.2020 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулося з позовом до  ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди. 
       Позовні вимоги обгрунтовувало тим, що 18.03.2017 року на автодорозі Львів - Краковець сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під управлінням водія ОСОБА_2 та автомобіля Toyota д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП було пошкоджено застрахований в ПрАТ «ПЗУ Україна» автомобіль. Винуватцем ДТП був ОСОБА_1 , що підтверджується Постановою Франківського районного суду м. Львова від 04.04.2017 року. Вартість ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля складає 77 027,40 грн. Страхова компанія ПрАТ «ПЗУ Україна» сплатила на рахунок СТО суму страхового відшкодування у розмірі 75 425,40 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була забезпечена в ПрАТ «СК «Брокбізнес» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, однак, страховик винуватця ДТП відмовив у здійсненні страхового відшкодування страховику потрпілої особи - ПрАТ СК «ПЗУ Україна». Таким чином, у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виникло право вимоги до ОСОБА_1 .
       Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» матеріальну шкоду у розмірі 75 452 (сімдесят п`ять тисяч чотириста п`ятдесят дві) гривні 40 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» суму сплаченого судового збору в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.
       Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .
       Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
       Зазначає, що, на виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Брокбізнес» відповідно до умов полісу ОСЦПВВНТЗ № АК/6122900, за яким ліміт відповідальності Страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих становить 100 (сто) тисяч гривень на одного потерпілого. Даний факт визнається та не заперечується позивачем та третьою особою. Вирішуючи спір по суті,суд першої інстанції не врахував положення пункту 16 Постанови Пленуму №4 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року, яким передбачено, що непред`явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика, є підставою для відмови в позові до заподіювача шкоди у відповідному розмірі. Позивач не звертався із заявою про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «СК «Брокбізнес» протягом року з часу ДТП, хоча сума страхового відшкодування є такою, що повністю покривається страховою сумою (лімітом відповідальності страховика) за полісом ОСЦПВВНТЗ № АК/6122900, у межах якої страховик відповідача - ПрАТ «СК «Брокбізнес» повинен сплати страхове відшкодування. При вирішенні спору, суд першої інстанції не врахував висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 року (справа № 755/18006/15-ц), згідно яких Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Таким чином, позивач не має права вимагати від відповідача відшкодувати заподіяний збиток у розмірі, що покривається лімітом відповідальності страховика за полісом ОСЦПВВНТЗ за шкоду, заподіяну майну (страхова сума у розмірі 100 000,00 грн). Звертає увагу суду на те, що у аналогічних цивільних справах за позовами про відшкодування майнової шкоди, заподіяної пошкодженням ТЗ, до предмету доказування входить не лише вартість відновлювального ремонту ТЗ, але й необхідність його проведення в обсязі, наведеному в акті виконаних робіт. Водночас позивачем не було надано до суду акту (протоколу) огляду пошкодженого транспортного засобу, відтак матеріали справи не містять доказів переліку пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП, зокрема, відомостей про пошкодження дверей багажника, які відповідно до рахунків та нарядів-замовлень були замінені на нові вартістю 18 548, 40 грн. Зазначене свідчить про наявність достатніх підстав для призначення судом автотоварознавчої експертизи з метою визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого транспортного засобу.
       Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.
Учасники справи в судове засідання, призначене на 29 липня 2021 року, не з`явилися, однак були належним чином повідомлені судом про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності по наявних матеріалах справи.
       Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.                 
Встановлено, що 18.03.2017 року о 07:30 год. на автодорозі Львів - Краковець мала місце ДТП за участю автомобілів Тойота Авенсіс д.н.з.  НОМЕР_1  під керуванням  ОСОБА_1  та автомобілем «Ніссан Ікстрейл» д.н.з.  НОМЕР_2 , який рухався попереду. Водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Тойота Авенсіс д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував стану дорожнього покриття, не дотримався дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Ніссан Ікстрейл» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду, від чого автомобілі отримали технічні пошкодження. 
       Постановою Франківського районного суду міста Львова у справі №465/1733/17 від 05.04.2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
       На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Тойота Авенсіс д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «СК «Брокбізнес» згідно полісу ОСЦПВВНТЗ № АК/6122900, за яким ліміт відповідальності Страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих становить 100 (сто) тисяч гривень на одного потерпілого.
       На момент ДТП автомобіль «Ніссан Ікстрейл» д.н.з. НОМЕР_2 був застрахований у ПрАТ СК «ПЗУ Україна», що підтверджується договором добровільного страхування серії АМ №111401 від 21.10.2016 року. 
       Відповідно до умов зазначеного договору, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виплатило потерпілому страхове відшкодування у розмірі 75 452,40 грн. на підставі звіту про результати огляду місця ДТП та страхових актів №UA2017031800001|L01|03 від 19.05.2017 року, №UA2017031800001|L01|04 від 21/07/2017 року, що підтверджується платіжними дорученнями №4524 від 23.05.2017 року, №23782 від 24.07.2017 року (а.с.24,25). 
       Після виплати потерпілому страхового відшкодування, 09.07.2019 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» скерувало на адресу ПрАТ «СК «Брокбізнес» заяву про страхове відшкодування за вих.№ 1138342, яка зареєстрована в ПрАТ «СК «Брокбізнес» 29.07.2019 року за вх.№ 4176.
       Листом від 14.08.2019 року ПрАТ «СК «Брокбізнес» відмовила ПрАТ СК «ПЗУ Україна» у виплаті страхового відшкодування з підстав, що така заява подана через два роки з моменту ДТП та виплати потерпілому страхового відшкодування за договором добровільного страхування серії АМ №111401 від 21.10.2016 року, що є підставою згідно пп.37.1.4 п.37.1 ст.37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» для відмови у виплаті страхового відшкодування у випадку, якщо шкода завдана майну потерпілого.
       Відповідно до вимог ч.1 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
       Страхування - це система економічних відносин, які виникають між двома сторонами - страховиком і страхувальником - щодо забезпечення захисту майнових інтересів останнього за рахунок сплати ним страхових платежів (премій) до спеціально створених для цього цільових фондів, звідки здійснюється відшкодування збитків (у разі настання обумовлених страхових ризиків). 
       Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
       У п. 35 Постанови Великої Палати ВСУ №755/18006/15-ц від 04.07.2018р. зазначено, що уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, а тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність».
       Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону України 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.
       Згідно пп. 37.1.4,   п. 37.1, ст. 37 Закону 1961-IV, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.
       У відповідності з функціями, страхування в ринковій економіці відіграє нагромаджувальну (акумуляційну), попереджувальну і захисну роль. За рахунок збору страхових платежів (внесків) у страхових резервах нагромаджуються значні фінансові ресурси, призначені для майбутніх страхових виплат. Внаслідок часового розриву між надходженням і використанням цих коштів вони служать джерелом інвестиційних заходів, одночасно приносячи додаткові доходи страховим компаніям.
       Тому, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.
       Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України 1961-IV).
       Зважаючи на викладене, у Страхової компанії ПрАТ «ПЗУ Україна» після виплати страхувальнику відшкодування, виникло право на звернення до страхової компанії винуватця ДТП - ПрАТ «СК «Брокбізнес» із заявою про виплату страхового відшкодування, однак така своїм правом на звернення із заявою до страховика заподіювача шкоди у визначений Законом термін не скористалася, та звернулася із заявою про виплату страхового відшкодування через два роки.
       Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). 
       Судом не встановлено порушень обов`язків з боку ОСОБА_4 , як страхувальника, покладених на нього Законом. А факт того, що ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» не скористалося своїм правом на звернення до ПрАТ «СК «Брокбізнес» із заявою про виплату страхового відшкодування у строк визначений Законом не може бути підставою для покладення обов`язку із відшкодування шкоди на ОСОБА_4 .
       З наведених мотивів, рішення суду підлягає скауванню з ухваленням у справі нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна».
       В силу положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у разі відмови в позові - на позивача.
       Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено - 13 серпня 2021 року.
       Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п.1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-
                                       ПОСТАНОВИВ:
       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1   задоволити.
       Рішення Франківського районного суду міста Львова від 24 грудня 2020 року скасувати.
       Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес» про відшкодування шкоди - відмовити.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
       Повний текст постанови складено 13 серпня 2021 року.

Головуючий:         Крайник Н.П. 

Судді:                Ванівський О.М.

                                                                               Мельничук О.Я.