УХВАЛА

13 серпня 2021 року 
м. Київ
справа № 640/5704/20
адміністративне провадження № К/9901/27175/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Данилевич Н.А., Кашпур О.В.
перевірив касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора  на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2021 року у справі № 640/5704/20  за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Офісу Генерального прокурора, у якому просив стягнути вихідну допомогу в сумі 33 997,31 грн та стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за весь час затримки при звільненні по день ухвалення судового рішення.
19 квітня 2021 року рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у задоволенні позову відмовлено.
15 червня 2021 року постановою Шостого апеляційного адміністративного суду. Скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 квітня 2021 року     та прийнято    нове, яким    позов задоволено частково.
Стягнуто з Офісу Генерального прокурора (код ЄДРПОУ 0034051) на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 ) вихідну допомогу в сумі - 33 997, 31 грн. (тридцять три тисячі дев`ятсот дев`яносто сім грн. 31 коп.).
Стягнуто з Офісу Генерального прокурора (код ЄДРПОУ 0034051) на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки виплати вихідної допомоги у розмірі 100 000,00 грн. (сто тисяч грн. 00 коп.).
Стягнуто з Офісу Генерального прокурора (код ЄДРПОУ 0034051) на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 840, 00 грн. (вісімсот сорок грн. 00 коп.)
22 липня 2021 року відповідачем направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2021 року у справі № 640/5704/20 .
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26    липня 2021 року для розгляду цієї справи визначено суддю Желєзного І. В., суддів Бевзенка    В. М., Берназюка Я.О.
02 серпня 2021 року розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду №1444/0/78-21 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з постановленням Верховним Судом 30.07.2021 ухвали № К/9901/27175/21 про відведення судді-доповідача Желєзного І.В. та суддів Бевзенка В.М., Берназюка Я.О. від розгляду матеріалів касаційної скарги Офісу Генерального прокурора на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2021 у справі  № 640/5704/20..
02 серпня 2021 року протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями визначено склад суду: головуючого суддю Шевцову Н.     В., суддів Данилевич Н.А., Кашпур О.В.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Предметом спору цій справі, зокрема, є стягнення невиплаченої вихідної допомоги прокурору, у зв`язку із його звільненням за ініціативою роботодавця.
Вирішуючи спір та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції застосував висновки Верховного Суду, викладені у постановах, зокрема від 23 грудня 2020 року у справі № 560/3971/19, від 21 січня 2021 року у справі №260/1890/19, в яких Суд указав, що унесені    Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури»    зміни до    КЗпП України    не визначають особливостей регулювання трудових відносин прокурорів, а лише передбачають, що ці особливості встановлюються спеціальним законом. Водночас, частиною п`ятою    статті 51 Закону № 1697-VII    та    частиною четвертою    статті 40 КЗпП України    передбачений виключний перелік випадків коли до правовідносин щодо звільнення прокурорів не застосовуються норми    КЗпП України. Разом з тим, у такий виключний перелік не включено питання виплати вихідної допомоги при звільненні прокурора, а отже не заборонено застосування положень    статті 44 КЗпП України    при вирішенні спірного питання. Верховний Суд також зазначив, що чинним національним законодавством закріплені правові гарантії щодо дотримання трудових прав працівника при його звільненні. Під гарантіями трудових прав працівників розуміють систему встановлених законодавством заходів щодо врегулювання питань, що пов`язані з порушенням трудового законодавства й вирішення трудових спорів робітників і службовців, направлених на захист їхніх трудових прав. Однією з таких гарантій є виплата працівнику, який звільняється, вихідної допомоги, що є державною гарантією, що полягає в грошовій виплаті працівнику у випадках, передбачених законом, роботодавцем в колективному договорі або сторонами. Під вихідною допомогою зазвичай розуміють грошові суми, які виплачуються працівникові у передбачених законодавством випадках у разі припинення трудового договору з незалежних від працівника обставин.
У касаційній скарзі заявник, зокрема, зазначає про необхідність відступлення від такого висновку Верховного Суду, що застосовано судом апеляційної інстанції у цій справі, проте підставами для застосування положень пункту 2 частини четвертої    статті 328 КАС України    Офіс Генерального прокурора зазначив те, що позивач не пройшов атестацію і у більшості випадків позивачі одночасно звертаються до суду з вимогами щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, що за висновками Верховного Суду у справі №686/20491/18 є взаємовиключними.
Верховний Суд відхиляє такі доводи Офісу Генерального прокурора, оскільки у цьому спорі позивачем таких вимог не заявлено і вони не були предметом судового розгляду, а відповідач жодним чином не обґрунтовує таку необхідність, а лише цитує норми Закону України "Про прокуратуру"    та    КЗпП України. Крім того, такі аргументи носять формальний характер, не стосуються предмету спору у цій справі та не свідчать про існування обставин, що є критеріями застосування положень пункту 2 частини четвертої    статті 328 КАС України, так як саме висловлення Верховним Судом висновку у справі №560/3971/19 та №260/1890/19 наразі і вирішує проблематику таких спорів та створює умови для формування єдиної правозастосовчої практики. Крім того, правовідносини у цивільній справі №686/20491/18 (на висновки Верховного Суду у який послався заявник) не є подібними до спірних правовідносин у цій справі, через відмінність предмета спору.
Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду апеляційної інстанції, що відповідають висновкам Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Аналізуючи оскаржувані судові рішення, Суд дійшов до висновку, що суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення у справі №640/5704/20 відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах. 
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора  на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2021 року у справі № 640/5704/20 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Н.В. Шевцова
Судді                                                                                                    Н.А. Данилевич
                                                                                                    О.В. Кашпур