ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року 
м. Київ

Справа №  910/9046/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

секретар судового засідання - Гогусь В. О.,

за участю представників:
позивача - Джоболди А. В. (адвоката),
відповідача - Задорожного А. М. (адвоката),

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2021 (колегія суддів: Іоннікова І. А. - головуючий, Тарасенко К. В., Разіна Т. І.) і рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 (суддя Гумега О. В.) у   справі

за позовом Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОСКО-УКРАЇНА"
про відшкодування збитків (витрат) та стягнення штрафу за порушення зобов`язань,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог 

1.1. У червні 2020 року Приватне акціонерне товариство "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" (далі - ПрАТ "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння") звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кроско-Україна" (далі - ТОВ "Кроско-Україна") про стягнення понесених витрат у формі реальних збитків у розмірі 3 540 716,28 грн та штрафу у розмірі 207 759,38 грн.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором на виконання робіт з цементування свердловини № 160120 від 16.01.2020 (далі - Договір) позивач зазнав втрат у формі реальних збитків. Також у зв`язку з неналежною роботою обладнання відповідача позивач нарахував відповідачу штраф на підставі пункту 7.12 Договору.

2. Короткий зміст судових рішень 

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.12.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2021 у справі №  910/9046/20, відмовлено у повному обсязі у задоволенні позовних вимог ПрАТ "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" до ТОВ "Кроско-Україна".

2.2. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, господарські суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивачем належними і допустимими доказами не доведено складу всіх елементів цивільного правопорушення як необхідної умови для застосування такої міри відповідальності до відповідача, як стягнення збитків. Поряд із цим, суди дійшли висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача 207 759,38 грн штрафу на підставі пункту 7.12 договору, оскільки позивачем не доведено факту аварії.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та заперечень на неї 

3.1. Не погоджуючись із постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2021 та рішенням Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 у справі № 910/9046/20, до Верховного Суду звернулося ПрАТ "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" із касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення, а справу № 910/9046/20 направити на новий розгляд до господарського суду першої інстанції. 

3.2. Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, ПрАТ "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" зазначає, що судові рішення господарських судів попередніх інстанцій ухвалені з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. ПрАТ "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння", звертаючись із касаційною скаргою, зазначає, що касаційна скарга подається на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, скаржник також посилається на порушення норм процесуального права у передбачених пунктом 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України випадках. Скаржник наголошує, що господарські суди попередніх інстанцій, ухвалили оскаржувані судові рішення без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 24.06.2019 у справі № 910/5554/18, від 25.06.2020 у справі № 924/233/18. Крім того, скаржник зазначає, що суди не дослідили та не надали оцінки доказам у справі, а також безпідставно надали перевагу одним доказам, без належного дослідження та оцінки інших доказів. 

3.3. У відзиві на касаційну скаргу ПрАТ "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" ТОВ "Кроско-Україна" просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. ТОВ "Кроско-Україна" зазначає, що доводи касаційної скарги фактично зводяться до незгоди з оцінкою доказів, здійсненою судами попередніх інстанцій, що не може бути підставою для скасування судових рішень.  

4. Розгляд касаційної скарги та встановлені судами обставини справи

4.1. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що 16.01.2020 між ПрАТ "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" (замовник) та ТОВ "Кроско-Україна" (підрядник) укладено договір № 160120 на виконання робіт з цементування свердловин, за умовами пункту 1.1 якого підрядник зобов`язується виконати за завданням (замовленням) замовника роботи з цементування свердловини (обсадних колон) із застосуванням власного обладнання і матеріалів (далі - роботи), а замовник приймає та оплачує якісно виконані роботи в строки, в порядку та на умовах цього договору.

4.2. Роботи за цим договором виконуються на підставі Технічного завдання (додаток № 1 до Договору, що є його невід`ємною частиною) та відповідно до індивідуальної Програми цементування, що погоджені замовником (пункт 1.2 Договору). Відповідно до вимог пункту 1.3 договору роботи з цементування (далі - цементування) включають в себе, але не обмежуються, наступними позиціями, зокрема, надання необхідного для цементування обладнання та матеріалів, хімічних реагентів, запасних частин, витратних та інших матеріалів. Цементування включає в себе надання підрядником цементувальної техніки і всього необхідного обладнання та матеріалів, що задовольняють узгодженим в цьому договорі та додаткам до нього вимогам (пункт 1.4 Договору).

4.3. На підставі пункту 1.5 Договору підрядник виконує роботи відповідно до умов цього договору під наглядом і контролем замовника або його повноважного представника в особі супервайзера. Зміст пункту 2 Договору визначає таке: 

аварія - руйнування обладнання споруд та (або) технічних пристроїв, що застосовуються на місці проведення робіт, неконтрольований вибух і (або) викид небезпечних речовин; 

інцидент або ускладнення - відмова або пошкодження обладнання, технічних пристроїв, що застосовуються на місці проведення робіт, відхилення від режиму технологічного процесу, порушення положень законодавчих та інших нормативно-правових актів України, а також нормативних технічних документів, що встановлюють правила ведення робіт на місці проведення робіт; 

подія (випадок) - це будь-яка незапланована подія, що трапилася на виробництві, яка призвела або могла призвести до нещасного випадку на виробництві, аварії, інциденту, пожежі, дорожньо-транспортної пригоди, до негативного впливу на навколишнє середовище, і будь-якого іншого небажаного наслідку, що пов`язаний з промисловою безпекою, охороною праці, охороною навколишнього середовища;

місце проведення робіт або об`єкт - визначена замовником земельна ділянка, на якій проводяться роботи з будівництва свердловини і на якій розміщується бурильний верстат, обладнання, житлово - побутові, підсобні та складські приміщення замовника, і на яких підрядник виконує роботи, розміщує обладнання і персонал за цим договором;

обладнання і матеріали підрядника - все обладнання і матеріали, а також будь-які конструкції, хімічні реагенти тощо, що належать підряднику, і необхідні для виконання робіт за договором згідно з Програмою цементування і Планом робіт; 

обладнання і матеріали замовника - все обладнання і матеріали, а також будь-які конструкції, хімічні реагенти тощо, що належать замовнику, і необхідні для виконання робіт за договором згідно з Програмою цементування і Планом робіт;

супервайзер - повноважний представник замовника на буровому майданчику, який діє виключно в інтересах та від імені замовника на підставі виданої замовником довіреності.

4.4. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що орієнтовна вартість робіт та загальна ціна договору становить 2 077 593,80 грн (в тому числі ПДВ). Зазначена вартість робіт за договором є орієнтовною та вказана виключно для цілей управлінського обліку замовника і підрядника і не накладає на замовника обов`язок здійснити замовлення на виконання робіт на цю суму та оплатити їх (пункт 3.1 Договору).

4.5. Відповідно до пункту 3.2 Договору остаточна (фактична) вартість робіт за договором визначається за фактичним обсягом виконаних робіт які підтверджуються підписаними актами приймання - передачі виконаних - робіт. Положеннями пункту 4.4 Договору передбачено, що приймання - передача виконаних робіт за цим договором здійснюється шляхом підписання сторонами акта приймання - передачі виконаних робіт, дата якого співпадає з датою фактичного завершення робіт по етапу.

4.7. Згідно з пунктом 4.7 Договору якщо роботи виконані не в повному об`ємі або з недоліками замовник зобов`язаний надати обґрунтовану відмову від підписання цих актів із зазначенням виявлених ним недоліків та протягом 5-ти робочих днів з моменту одержання такого акта від підрядника направити підряднику обґрунтовані письмові заперечення. Якщо підрядник протягом 5-х робочих днів не надає відповіді на заперечення, заперечення вважаються прийнятими підрядником. Недоліки робіт, визначені в акті прийому - передачі виконаних робіт, будуть виправлені підрядником невідкладно, з врахуванням технічних і технологічних можливостей виконання робіт.

4.8. Зміст пункту 4.9 Договору передбачає, що фактичний обсяг робіт при цементуванні, визначається на підставі Добового рапорту (додаток № 6), підписаного представниками сторін. На підставі оформленого підрядником та погодженого супервайзером (замовником) добового рапорту з цементування обсадної колони підрядник складає Акт приймання-передачі виконаних робіт (додаток № 10) та виставляє замовнику рахунок-фактуру. Зазначені документи складаються підрядником та узгоджуються сторонами після цементування кожної обсадної колони (секції) (пункт 4.10 Договору).

4.9. На Об`єкті відповідальний представник (інженер з цементування) підрядника веде заповнення Добового рапорту (додаток № 6) і представляє його супервайзеру (замовнику). Добовий рапорт складається у 2-х примірниках і підписується уповноваженими на те представниками замовника (супервайзером) та підрядника на Об`єкті. Підрядник надає замовнику Діаграму контролю процесу цементування протягом 1-ї години після закінчення цементування обсадної колони (секції) в електронному та паперовому вигляді (пункти 6.15, 6.16 Договору). Відповідно до вимог пункту 7.12 Договору у разі виникнення Аварії, яка була спричинена внаслідок виходу з ладу обладнання підрядника, останній сплачує замовнику штраф в розмірі 10 % від суми договору.

4.10. Судами зазначено, що 02.04.2020 на підставі замовлення № 1 на виконання робіт з цементування та відповідно до акта готовності свердловини № 12 площі Сахалінського НГКР до цементування від 02.04.2020 замовником підряднику передана свердловина №12 для виконання робіт з цементування по договору. При цементуванні свердловини № 12 підрядником використовувалася бурова труба (допускний інструмент для подачі цементного розчину від обладнання відповідача в заколонний кільцевий простір обсадної колони 127х178 мм), надана ТОВ "НАФТОГАЗМОНТАЖ" на підставі договору № 12-2019 КРС на виконання робіт по капітальному ремонту свердловини № 12 Сахалінського нафтогазоконденсатного родовища від 12.12.2019, укладеного між позивачем та ТОВ "НАФТОГАЗМОНТАЖ". Факт належної підготовки до використання бурової труби у якості допускного інструменту для подачі цементного розчину від обладнання відповідача в заколонний кільцевий простір обсадної колони свердловини № 12 підтверджується позивачем актом на опресовку бурильного інструменту від 23.03.2020 та актом на шаблонування бурильного інструменту від 01.04.2020.

4.11. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що 02.04.2020 при проведенні робіт підрядником (відповідачем) було допущено грубий брак, а саме відбулося передчасне отримання "СТОП" закінчення продавлювання цементного розчину (на 2,6 м^3 замість 33,45 м^3 за розрахунком) у свердловині № 12, що призвело до залишення усього об`єму (закачаного згідно добового рапорту № 1) цементного розчину в обсадній колоні 127x178 мм та допускному інструменті до глибини знаходження продавлюваної пробки.

4.12. При цьому згодом незначна частина цементного розчину в результаті вирівнювання під власною вагою перемістилась в заколонний кільцевий простір обсадних труб 127x178 мм, основний обсяг цементного розчину застиг у трубному просторі обсадної колони свердловини № 12 на глибині 3543 м, в кільцевому просторі розчин піднявся до глибини 4485м (за розрахунком) та 4   500 м (за даними Висновків промислово-геофізичних досліджень в свердловині № 12 Сахалінського НГКР (02.05.2020) від 03.05.2020, які надані Приватним підприємством "Полтавське підприємство геофізичних робіт" на замовлення позивача). За твердженнями позивача, цей інцидент стався внаслідок "порушення процесу цементування зі сторони підрядника, що виникло внаслідок порушення останнім режиму закачки цементного розчину".

4.13. Позивач зазначив, що з порушенням пункту 5.3.31 договору підрядник (відповідач) жодним чином не повідомив замовника (позивача) про інцидент та не вжив жодних заходів для недопущення (мінімізації) негативних наслідків таких порушень зі сторони підрядника умов та порядку виконання робіт та інших зобов`язань по договору. У свою чергу, уповноваженими представниками замовника (позивача) за результатами інциденту складено та направлено 08.04.2020 на електронну адресу уповноважених представників підрядника (відповідача) проект акта про інцидент від 02.04.2020 для належного оформлення. Цей акт зі сторони підрядника підписано не було.

4.14. Суди установили, що листом № 09/02-075.5 від 16.04.2020 замовник повідомив підрядника про відмову від підписання акта про виконання робіт з цементування обсадної колони, отриманого 15.04.2020 з електронної пошти ivica.osman@crosco.hr (електронна пошта уповноваженої особи підрядника згідно з пунктом 13.10 Договору), мотивуючи це фактом грубого браку в роботах зі сторони підрядника, а отже, відсутністю підстав для оформлення такого акта.
4.15. Одночасно, зазначеним листом замовник надіслав на адресу підрядника підписані зі сторони замовника добовий рапорт № 1 від 02.04.2020 та акт № 1 реєстрації відхилень від 16.04.2020, які безпосередньо стосувалися інциденту на свердловині № 12 під час виконання підрядником 02.04.2020 робіт за договором. Замовник запропонував підряднику оформити такі документи, а також провести переговори між сторонами щодо врегулювання питання відшкодування завданих замовнику браком робіт збитків.

4.16. Відповідно до пункту 5.3.60 Договору підрядник зобов`язаний підписувати акти реєстрації відхилень, у разі виявлення таких, протягом 3 (трьох) днів з дати отримання такого акта від замовника, а за наявності мотивованих заперечень надати їх замовнику в той самий строк та/або повідомити в той самий строк. Однак, всупереч вимогам пункту 5.3.60 Договору, як зазначив позивач, підрядник не підписав добовий рапорт №1 від 02.04.2020 та акт № 1 реєстрації відхилень від 16.04.2020.

4.17. Листом № 09/02-080 від 24.04.2020 замовник повторно повідомив підрядника про відмову від підписання акта про виконання робіт з цементування обсадної колони, отриманого від підрядника 20.04.2020 з електронної пошти ivica.osman@crosco.hr, мотивуючи це грубим браком робіт зі сторони підрядника. Крім того, зазначеним листом замовник повторно запропонував підряднику підписати Добовий рапорт №1 від 02.04.2020 та Акт № 1 реєстрації відхилень від 16.04.2020 у редакції замовника та провести переговори сторін по договору щодо врегулювання питання відшкодування збитків, завданих замовнику браком робіт. Жодних дій на дану пропозицію підрядником вчинено не було.

4.18. У свою чергу, листом від 22.04.2020 підрядник надіслав замовнику Акт приймання-передачі виконаних робіт від 11.04.2020, а саме робіт з цементування обсадної колони - надставки 177,8 мм в інтервалі 3109,0 - 0,0 м, 2-й ступінь. У пункті 2 проекту наведеного Акта було зазначено: "2. Загальна сума, на яку зменшується вартість робіт за порушення та/чи відхилення при виконанні робіт згідно з Актом реєстрації відхилень №1 від 11 квітня 2020 року становить 00 грн 00 коп., в тому числі ПДВ 00 грн 00 коп., на загальну суму з ПДВ 00 грн 00 коп.".

4.19. Листом № 09/02-081 від 27.04.2020 замовник повідомив підрядника про наявність у нього зауважень до Акта приймання-передачі виконаних робіт від 11.04.2020, які є підставою для відмови від підписання цього акта з боку замовника. Замовник запропонував підряднику або надати на погодження та підписання замовнику Акт реєстрації відхилень з зазначенням прихованих відхилень, або виключити з Акта приймання-передачі виконаних робіт від 11.04.2020 пункт 2 у запропонованій підрядником редакції. Одночасно, зазначеним листом замовник повторно запропонував підряднику підписати Добовий рапорт №1 від 02.04.2020 та Акт № 1 реєстрації відхилень від 16.04.2020 у редакції замовника та провести переговори сторін по Договору щодо врегулювання питання відшкодування збитків, завданих замовнику браком робіт при цементування обсадної колони 127/178 мм (1 етап). Жодних дій на дану пропозицію підрядником вчинено не було.

4.20. Позивач вважає, що його повідомлення підряднику про відшкодування збитків узгоджуються з умовами пункту 5.2.7 Договору, згідно з якими  замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення недоліків у виконаних роботах або відшкодування понесених ним необхідних витрат з виправлення коштом підрядника недоліків робіт або відповідного зменшення вартості робіт, якщо підрядник припустився відхилень від умов цього договору, які погіршили результат робіт, або допустив інші недоліки при виконанні робіт. З метою усунення негативних наслідків робіт підрядника, що зумовили застигання цементного розчину у просторі обсадних труб 127x178 мм в інтервалі 5028 - 3543 м у свердловині № 12 Сахалінського НГКР, які фактично унеможливлювали виконання основних робіт з капітального ремонту свердловини № 12 Сахалінського НГКР, позивачем в межах договору № 12-2019 КРС на виконання робіт по капітальному ремонту свердловини № 12 Сахалінського нафтогазоконденсатного родовища від 12.12.2019 (далі - Договір капремонту), укладеного між позивачем та ТОВ "НАФТОГАЗМОНТАЖ" (далі - генпідрядник), складено Додатковий план № 3 до Договору капремонту.

4.21. Додатковим планом № 3 передбачалося виконання генпідрядником робіт із розбурювання цементного стакану в ЕК 127x9,19 мм Р110 в інтервалі 3543 - 5023 м, 1-й ступінь свердловини № 12 (далі - роботи по розбурюванню) за наслідками інциденту, а саме заповнення цементним розчином простору обсадних труб та його застиганням при виконанні підрядником (відповідачем) робіт по Договору. Додатковим планом № 3 (пункт 3 Розділу 11) визначалася необхідність підтримання властивостей промивальної рідини, під час розбурювання цементного каменю, у відповідності до вимог програми бурових розчинів по свердловині № 12.

4.22. У свою чергу, в рамках сервісних послуг для виконання робіт з капітального ремонту свердловини № 12 Сахалінського НГКР, між позивачем та ТОВ "НТП "БУРОВА ТЕХНІКА" (далі - виконавець) було укладено Договір №   01/1212-19 від 12.12.2019 (далі - Сервісний Договір). Згідно з Сервісним  Договором виконавець зобов`язується надати сервісні послуги по забезпеченню промивальною рідиною при капітальному ремонті свердловини № 12 Сахалінського НГКР (далі - Свердловина) на замовлення замовника, включаючи забезпечення наявності хімічних реагентів належної якості та в достатній кількості, лабораторний контроль та регулювання її параметрів при бурінні до глибини спуску експлуатаційної колони на Свердловині (пункт 1.1 Сервісного Договору).

4.23. Роботи по розбурюванню проводилися генпідрядником (ТОВ "НАФТОГАЗМОНТАЖ") та виконавцем (ТОВ "НТП "БУРОВА ТЕХНІКА") протягом 18 - 30 квітня 2020 року та були виконані останніми у повному обсязі та без зауважень замовника (позивача). За результатами виконання цих робіт між ПРАТ "ВК "УКРНАФТОБУРІННЯ" та ТОВ "НАФТОГАЗМОНТАЖ" складено: Акт № 6 приймання-передачі виконаних робіт від 30.04.2020 по Договору капремонту; розрахунок № 4 до Акта № 6 приймання-передачі виконаних робіт від 30.04.2020 згідно з Додатковим планом робіт № 3 (розбурка цементного стакану в ЕК 127x9,19 мм Р110 в період з 16:45 год. 18.04.2020 по 17:00 год 30.04.2020, згідно з яким вартість вказаних робіт по розбурюванню склала 2 986 020,35 грн (з ПДВ).

4.24. За результатами наданих послуг (в межах робіт по розбурюванню) між ПРАТ "ВК "УКРНАФТОБУРІННЯ" та ТОВ "НТП "БУРОВА ТЕХНІКА" складено: додаток № 2 до Акта виконаних робіт № 3, від 30.04.2020, згідно з Додатковим  планом робіт № 3 (розбурка цементного стакану ЕК 127x9,19 Р110 в період з 18.04.2020 по 30.04.2020), за яким вартість наданих послуг склала 554 695,93 грн (з ПДВ). Отже, за розрахунком позивача, загальність вартість робіт по розбурюванню цементного розчину, за наслідками інциденту на свердловині №   12, що виник 02.04.2020, склала 3 540 716,28 грн (2 986 020,35 грн + 554 695,93 грн), яка була сплачена замовником (позивачем) генпідряднику та виконавцю у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями № 26051 від 26.05.2020, № 14027 від 14.05.2020.

4.25. З метою встановлення причин виникнення спірного інциденту, позивачем спільно із генпідрядником (ТОВ "НАФТОГАЗМОНТАЖ") 02.04.2020 здійснено вилучення сміття (шламу) з бурильної труби, що використовувалася відповідачем у якості допускного інструменту (для подачі цементного розчину) при цементуванні обсадної колони 127x178 мм (1 секція) свердловини №12, про що складено Акт вилучення сміття (шламу) з бурильних труб від 02.04.2020, затверджений технічним директором ПрАТ "ВК "УКРНАФТОБУРІННЯ" Кукурою   Б.   М. та директором ТОВ "НАФТОГАЗМОНТАЖ" Попельнюхом С. А .

4.26. В наведеному акті зафіксовано, що "З внутрішнього простору бурильних труб СБТ 89х9,35 G-105 (глибина знаходження - 3069 - 3087 м), які були використані в якості допускного бурильного інструменту під час спуску та кріплення першої секції експлуатаційної колони 127/177,8 мм свердловини № 12 Сахалінського НГКР, було вилучено сторонній шлам, в об`ємі - 10 л, загальною вагою 15 кг. Вилучений сторонній шлам оглянуто, упаковано в картонну коробку, опломбовано в присутності представників сторін (з їх підписами на пломбі), а саме: провідного інженера з буріння ПРАТ "ВК "УКРНАФТОБУРІННЯ" ОСОБА_1, інженера з складних робіт ПРАТ "ВК "УКРНАФТОБУРІННЯ" ОСОБА_2, головного механіка ТОВ "НАФТОГАЗМОНТАЖ" ОСОБА_3 , майстра бурової ПП "УСБК-1" ОСОБА_4 та передано на зберігання ПРАТ "ВК "УКРНАФТОБУРІННЯ".

4.27. У подальшому позивачем спільно із генпідрядником (ТОВ "НАФТОГАЗМОНТАЖ") складено два Акти відбору зразків сміття (шламу) вилучених з бурильних труб, датовані 06.05.2020 та 18.05.2020, затверджені технічним директором ПРАТ "ВК "УКРНАФТОБУРІННЯ" Кукурою Б. М. та директором ТОВ "НАФТОГАЗМОНТАЖ" Попельнюхом С.А .

4.28. В наведених актах від 06.05.2020 та 18.05.2020 зафіксовано, що для направлення на експертизу, в присутності представників сторін, а саме: провідного інженера з буріння ПРАТ "ВК "УКРНАФТОБУРІННЯ" ОСОБА_1, інженера з складних робіт ПРАТ "ВК "УКРНАФТОБУРІННЯ" ОСОБА_2, головного механіка ТОВ "НАФТОГАЗМОНТАЖ" ОСОБА_3, майстра бурової ПП "УСБК-1" ОСОБА_4 було розпломбовано коробку з сміттям (шламом), відібрано зразки в об`ємі - 0,15 л, загальною вагою 0,1 кг (згідно з актом від 06.05.2020) та 0,015 л, загальною вагою 0,01 кг (згідно з актом від 18.05.2020), запаковано в картонну коробку та опломбовано (з підписами присутніх на пломбі). Залишок вилученого стороннього сміття упаковано в картонну коробку, опломбовано в присутності зазначених представників сторін (з їх підписами на пломбі) та передано на зберігання ПРАТ "ВК "УКРНАФТОБУРІННЯ".

4.29. На підставі зазначених проб, на замовлення позивача, ТОВ "ІН КОНСАЛТИНГ" (Науково-дослідною лабораторією "Експертний центр ідентифікації") було проведено експертне дослідження (хімічний аналіз) металевого шламу щодо встановлення його відповідності/невідповідності хімічному складу бурової труби (допускного інструменту для подачі цементного розчину при цементуванні обсадної колони 127x178 мм 1 секція). За наслідками такого дослідження, проведеного експертом Науково-дослідної лабораторії "Експертний центр ідентифікації" Портянко О.П., складено Протокол експертного дослідження від 12.06.2020, яким, за твердженням позивача, встановлено, що хімічний склад сміття (шламу) вилученого з бурильних труб абсолютно не співпадає з хімічним складом сталей, з яких виготовлена бурильна труба (допускний інструмент).

4.30. Відтак, враховуючи протокол експертного дослідження від 12.06.2020, позивач стверджує, шо шлам (сміття), який попав до внутрішнього трубного простору допускного інструменту під час здійснення продавлювання цементного розчину - цементування відповідачем обсадної колони 127x178мм (1-й ступінь) свердловини № 12, - не є частинками бурильних труб (корозійними чи іншими елементами допускного інструменту), а отже, потрапив в бурову трубу саме з/через обладнання підрядника, тобто при безпосередній подачі з цементувальним розчином.

4.31. Крім того, враховуючи пункт 7.12 Договору та встановлення факту зупинок під час виконання робіт внаслідок неналежної роботи обладнання підрядника при цементуванні, що підтверджується, на думку позивача, Добовим рапортом № 1 від 02.04.2020 та Діаграмою робіт з цементування (фіксація аварії), позивач вважає, що має право вимагати стягнення з відповідача 207 759,38 грн штрафу у розмірі 10% від суми договору (2 077 593,80 грн - вартість договору) х 10% (розмір штрафу відповідно до пункту 7.12 Договору).

4.32. Позивач направив відповідачу претензію № 17-104.4 від 01.06.2020 з вимогою про сплату відповідачем 3 748 475,66 грн загальної вартості робіт з усунення недоліків робіт підрядника та штрафу у строк до 08.06.2020. Судами зазначено, що направлення наведеної претензії відповідачу підтверджується наявними в матеріалах справи копіями фіскального чеку, накладної та опису вкладення у цінний лист від 01.06.2020, проте ця претензія залишена відповідачем без задоволення.

5. Позиція Верховного Суду 

5.1. Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників справи, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та відзиві на неї, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на таке.    

5.2. Предметом позову у цій справі є вимоги ПрАТ "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" до ТОВ "Кроско-Україна" про стягнення понесених витрат у формі реальних збитків у розмірі 3 540 716,28 грн та штрафу у розмірі 207 759,38 грн.

5.3. Підставою позовних вимог, на думку ПрАТ "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння", є неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором на виконання робіт з цементування свердловини № 160120 від 16.01.2020.

5.4. З урахуванням положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

5.5. Верховний Суд зазначає, що частинами 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

5.6. Відповідно до статті 849 Цивільного кодексу України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.  Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

5.7. Статтею 852 Цивільного кодексу України установлено, що якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

5.8. Згідно з частиною 1 статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

5.9. Відповідно до частин 1, 2 статті 857 Цивільного кодексу України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові.

5.10. Частинами 1, 2, 3, 4 статті 858 Цивільного кодексу України установлено, що якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. Підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобов`язаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе. Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків

5.11. Верховний Суд зазначає, що відповідно до частин 1-3 статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

5.12. За змістом частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

5.13. Таким чином позивач повинен довести усі елементи складу цивільного правопорушення, в тому числі факт завдання йому збитків, розмір зазначених збитків, докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та завданими збитками. 

5.14. Крім того, Верховний Суд у постанові від 10.03.2020 у справі № 908/3209/16 зазначив, що відшкодуванню підлягають збитки, що стали безпосереднім, і що особливо важливо, невідворотним наслідком порушення боржником зобов`язання чи завдання шкоди. Такі збитки є прямими. Збитки, настання яких можливо було уникнути, які не мають прямого причинно-наслідкового зв`язку, є опосередкованими та не підлягають відшкодуванню.

5.15. При цьому однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними.

5.16. Верховний Суд зазначає, що право особи, як відшкодування збитків у зв`язку із невиконанням або неналежним виконанням іншою стороною свого обов`язку, має ставитися у пряму залежність від добросовісності поведінки особи, яка стверджує про наявність збитків, та виконання нею своїх обов`язків.

5.17. Поряд із цим, розглядаючи цю по суті позовних вимог, господарські суди попередніх інстанцій установили, що на підтвердження доводів про наявність  недоліків у виконаних відповідачем роботах та матеріалі, який використовувався при їх виконані, позивач посилався на такі документи:

- висновки промислово-геофізичних досліджень в свердловині № 12 Сахалінського НГКР (02.05.2020) від 03.05.2020, які надані Приватним підприємством "Полтавське підприємство геофізичних робіт" на замовлення позивача (далі - Висновок досліджень від 03.05.2020);

- протокол експертного дослідження від 12.06.2020, наданий ТОВ "ІН КОНСАЛТИНГ" (Науково-дослідною лабораторією "Експертний центр ідентифікації") за підписом експерта Портянко О. П. (далі - Протокол експертного дослідження від 12.06.2020);

- протокол експертного дослідження від 18.06.2020, наданий ТОВ "ІН КОНСАЛТИНГ" (Науково-дослідною лабораторією "Експертний центр ідентифікації") за підписом експерта Портянко О. П. (далі - Протокол експертного дослідження від 18.06.2020).
5.18. За твердженням позивача, Висновком досліджень від 03.05.2020 встановлено, що "за наслідками Робіт підрядника незначна частина цементного розчину в результаті вирівнювання під власною вагою перемістилась в заколонний кільцевий простір обсадних труб 127x178 мм, основний обсяг цементного розчину застиг у трубному просторі обсадної колони свердловини №   12 на глибині 3543 м, в кільцевому просторі розчин піднявся до глибини 4485   м (за розрахунком) та 4500 м".

5.19. Господарські суди, дослідивши копію наявного в матеріалах справи Висновку досліджень від 03.05.2020, констатували, що із змісту цього Висновку не вбачається саме висновку, який наводить позивач. Фактично Висновок досліджень від 03.05.2020, який складений з метою "визначення якості цементажу затрубного простру за 178х127 мм колоною", містить тільки висновок такого змісту: "за результатами проведених досліджень встановлено: За виміром АКЦ: якість цементного кільця детально представлена в таблицях 1 та 2 обробки АКЦ та на діаграмі згідно умовних позначень". Крім того, суди установили, що з наявної в матеріалах справи копії висновку досліджень від 03.05.2020 не вбачається, що цей Висновок був підписаний експертом.

5.20. Крім того, позивач наголошує, що Протоколом експертного дослідження від 12.06.2020 встановлено, що хімічний склад сміття (шламу) вилученого з бурильних труб абсолютно не співпадає з хімічним складом сталей, з яких виготовлена бурильна труба (допускний інструмент). Відтак, враховуючи даний Протокол, позивач стверджує, шо шлам (сміття), який попав до внутрішнього трубного простору допускного інструменту під час цементування відповідачем обсадної колони 127x178мм (1-й ступінь) свердловини №12, - не є частинками бурильних труб (корозійними чи іншими елементами допускного інструменту), а отже, потрапив в бурову трубу саме з/через обладнання підрядника, тобто при безпосередній подачі з цементувальним розчином.

5.21. Судами констатовано, що у матеріалах справи наявний Протокол експертного дослідження від 12.06.2020. При цьому судами вказано, що у вступній частині цього протоколу зазначено про "Вид аналізу: визначення хімічного складу", "Кількість зразків: 1; Опис зразків: 1) шлам металевий", а зі змісту пунктів 1, 2, 3, 6 цього протоколу вбачається: 1. На експертизу надійшов зразок пластинки неправильної форми з видимим включеннями металу сірого кольору у кількості 1 шт.; 2. Наданий зразок оброблений у вигляді монолітного шліфу 10x5 мм.; 3. Шифри проби: 20-05-20-1_1.; 6. Результати аналітичного порівняння отриманих даних хімічного складу зразка 1 з хімічним складом сталей S-135 та G-105 (за паспортами, наданими замовником) свідчать, що наданий зразок не відповідає хімічному складу сталей". 

5.22. Відповідно до наявного в матеріалах справи Протоколу експертного дослідження від 18.06.2020, судами вказано, що у вступній частині цього протоколу зазначено про "Вид аналізу: визначення структури", "Кількість зразків: 1; Опис зразків: 1) шлам металевий", а зі змісту пунктів 1, 2, 12 цього протоколу вбачається: 1. На експертизу надійшов зразок пластинок неправильної форми орієнтовним розміром 10 мм коричневого кольору з покриттям білого кольору у кількості 1 шт.; 2. Шифри проби: 20-05-20-1 2.; 12. Результати аналізу отриманих даних свідчать, що металевий шлам наданий на дослідження має шарувату структуру, утворився внаслідок дії періодичних процесів та складається з шарів, сформованих оксидами заліза. Враховуючи колір шліфу та колір риски, можна припустити, що залізо у шарах представлено у формі магнетиту.

5.23. Проте, за висновком господарських судів попередніх інстанцій, із  наведеного змісту вступної та дослідної частин Протоколів експертного дослідження від 12.06.2020 та від 18.06.2020 не вбачається, що зразки, надані на дослідження експерту, є саме зразками шламу металевого, вилученого з бурильної труби, що використовувалася відповідачем у якості допускного інструменту при цементуванні обсадної колони 127x178 мм свердловини № 12, на підставі Акта вилучення сміття (шламу) з бурильних труб від 02.04.2020, який був складений позивачем та генпідрядником (ТОВ "Нафтогазмонтаж"). Також, за висновком господарських судів попередніх інстанцій, з наведеного змісту вступної та дослідної частин Протоколів експертного дослідження від 12.06.2020 та від 18.06.2020 не вбачається, що зразки, надані на дослідження експерту, є саме зразками шламу металевого, який було відібрано позивачем спільно із генпідрядником (ТОВ "Нафтогазмонтаж") згідно з актами відбору зразків сміття (шламу) вилучених з бурильних труб від 06.05.2020 та від 18.05.2020.

5.24. Додатково суди установили, що акт вилучення сміття (шламу) з бурильних труб від 02.04.2020 та акти відбору зразків сміття (шламу) вилучених з бурильних труб від 06.05.2020 та від 18.05.2020 були складені без участі представників підрядника - ТОВ "КРОСКО-УКРАЇНА", при цьому матеріали справи не містять доказів запрошення відповідача до участі у їх складанні. Таким чином, суди дійшли висновку про те, що протоколи експертних досліджень від 12.06.2020 та від 18.06.2020 не дозволяють достовірно встановити, що на експертизу було передано саме той зразок, який було вилучено із бурильної труби безпосередньо після інциденту 02.04.2020.

5.25. Крім того, судами констатовано, що Протоколи експертних досліджень від 12.06.2020 та від 18.06.2020 містять експертизу одиничних зразків металу (10х5 мм та 10 мм відповідно), тоді як згідно з Актом вилучення сміття (шламу) з бурильних труб від 02.04.2020 з внутрішнього простору бурильних труб, які були використані відповідачем в якості допускного бурильного інструменту під час спуску та кріплення першої секції експлуатаційної колони 127х177,8 мм свердловини № 12, було вилучено сторонній шлам в об`ємі - 10 л, загальною вагою 15 кг. При цьому судами зазначено, що згідно з пунктом 1 "Примітки" Протоколів експертних досліджень від 12.06.2020 та від 18.06.2020 "Даний документ виданий за результатами експертизи на основі наданих зразків та розповсюджується лише на них. Даний документ не гарантує загальну якість партії".

5.26. Поряд із цим, суди врахували висновок в пункті 6 Протоколу експертного дослідження від 12.06.2020, відповідно до якого  наданий на експертизу зразок (розміром 10х5 мм) не відповідає хімічному складу сталей S-135 та G-105 не означає, що інші, більші за розміром металеві частини (найбільший із них розміром 20 мм), виявлені після інциденту у буровій трубі, не належать до цієї бурової труби. При цьому суди зазначили, що як у пункті 6, так і у протоколі в цілому, відсутні жодні зазначення про те, що досліджувався склад сталей саме бурової труби, яка використовувалась під час інциденту 02.04.2020, крім того, "паспорти, надані замовником" жодним чином не ідентифіковані. Протоколи експертних досліджень від 12.06.2020 та від 18.06.2020 не містять висновку про те, що жоден зі зразків, виявлених у буровій трубі безпосередньо після інциденту 02.04.2020, не належить до бурової труби, а також не містять висновку про те, що переданий для дослідження зразок належить до обладнання відповідача або цементного розчину чи походить від такого обладнання або розчину.

5.27. Крім того, суди встановили, що матеріали справи не містять, а позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що 02.04.2020 на Об`єкті мала місце саме аварія (руйнування обладнання споруд та (або) технічних пристроїв, що застосовуються на місці проведення робіт, неконтрольований вибух і (або) викид небезпечних речовин), а відповідно, за відсутності факту аварії як такого, відсутні підстави стверджувати, що аварія була спричинена внаслідок виходу з ладу обладнання підрядника (відповідача). Тому, за висновком судів, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача 207 759,38 грн штрафу на підставі пункту 7.12 Договору.

5.28. Частиною 1 статі 74 Господарського процесуального кодексу України установлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

5.29. Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

5.30. У урахуванням установлених фактичних обставин цієї справи та на підставі викладеного, господарські суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що в цьому випадку не встановлено складу всіх елементів цивільного правопорушення як необхідної умови для застосування такої міри відповідальності до відповідача, як стягнення збитків.

5.31. ПрАТ "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" не погоджується із такими висновками, а тому звернулося із касаційною скаргою на оскаржувані судові рішення в цій справі. Водночас ПрАТ "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння", звертаючись із касаційною скаргою, зазначає, що касаційна скарга подається на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, скаржник також посилається на порушення норм процесуального права у передбачених пунктом 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України випадках.

5.32. Відповідно до частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Щодо підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

5.33. Касаційну скаргу із посиланням на положення частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України мотивовано тим, що господарські суди попередніх інстанцій, ухвалили оскаржувані судові рішення без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 24.06.2019 у справі № 910/5554/18, від 25.06.2020 у справі № 924/233/18.

5.34. За змістом пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України оскарження судових рішень з підстави, зазначеної в пункті   1 частини 2 цієї статті, можливе за наявності таких складових: неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права апеляційним судом у     справі, в якій подано касаційну скаргу, та у постанові Верховного Суду, яка містить висновок щодо застосування цієї ж норми права у подібних правовідносинах; ухвалення різних за змістом судових рішень у справі, у   якій подано касаційну скаргу, і у справі, в якій винесено постанову Верховного Суду; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

5.35. Верховний Суд установив, що постанова Верховного Суду від 24.06.2019 у справі № 910/5554/18, на яку посилається скаржник, ухвалена за позовом Національного банку України до Проектно-будівельного концерну "Укрмонолітспецбуд" про стягнення з відповідача 594 869,00 грн збитків.

У цій постанові Верховного Суду викладено висновок, який на думку скаржника не було враховано судами під час ухвалення оскаржуваних судових рішень, про те, що: "Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Таким чином позивач повинен довести факт завдання йому збитків, розмір зазначених збитків, докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та завданими збитками. При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов`язань. Натомість відповідачу потрібно довести відсутність його вини у завданні збитків позивачу".

5.36. Верховний Суд установив, що постанова Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18, на яку посилається скаржник, ухвалена за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Органік Сідс" до Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод" про стягнення 3 935 558,00 грн заборгованості за договором поставки молока від 12.08.2016 № 49 з яких: 3 312 859,00 грн борг, 395 727,00 грн пеня, 39 160,00 грн - 3 % річних та 187 812,00 грн інфляційні втрати.

В цій постанові Верховного Суду викладено висновок, який на думку скаржника не було враховано судами під час ухвалення оскаржуваних судових рішень, про те, що: " Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №   910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17)".

5.37. Проаналізувавши висновки, які викладені у зазначених  постановах Верховного Суду, та які, на думку позивача, не було враховано судами, Верховний Суд вважає необґрунтованим посилання скаржника на те, що суди ухвалили оскаржувані рішення без урахування таких  висновків, оскільки зміст оскаржуваної постанови не суперечить висновкам, на які посилається скаржник.

5.38. Отже, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження, що виключає скасування оскаржуваних судових рішень з цієї підстави.

Щодо підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

5.39. На думку скаржника, господарські суди попередніх інстанцій не в повному обсязі дослідили докази та не з`ясували дійсні обставини справи.

5.40. Колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

5.41. Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 цього Кодексу.
5.42. Таким чином, за змістом пункту 1 частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України достатньою підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є не саме по собі порушення норм процесуального права у виді недослідження судом зібраних у справі доказів, а зазначене процесуальне порушення у сукупності з належним обґрунтуванням скаржником заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 цього Кодексу.

5.43. За таких обставин, недостатніми є доводи скаржника про неповне дослідження судами попередніх інстанцій зібраних у справі доказів за умови непідтвердження підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №   910/12765/19, від 05.11.2020 у справі № 922/3472/19, від 10.11.2020 у справі № 912/441/18, від 19.11.2020 у справі № 912/217/18.

5.42. При цьому саме тільки посилання скаржника на те, що господарські суди попередніх інстанцій не в повному обсязі дослідили докази та не з`ясували дійсні обставини справи, без належного обґрунтування не можуть ставити під сумнів судові рішення.  

5.43. Верховний Суд не може взяти до уваги доводи скаржника про безпідставне неврахування судами Висновку досліджень від 03.05.2020, Протоколу експертного дослідження від 12.06.2020, Протоколу експертного дослідження від 18.06.2020, оскільки зміст оскаржуваних судових рішень свідчить про те, що судами була надана оцінка зазначеним документам.  

5.44. Також Верховний Суд зазначає, що доводи скаржника щодо скасування оскаржуваних судових рішень відповідно до пункту 4 частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України зводяться до незгоди з обставинами, що були встановлені судами попередніх інстанцій при вирішенні спору, до незгоди з оцінкою фактів, на які посилався скаржник, а також до незгоди з висновками судів, які покладені в основу судових рішень про відмову у задоволенні позову, проте будь-яких аргументів про недопустимість доказів у справі в розумінні статті 77 Господарського процесуального кодексу України скаржником в касаційній скарзі не наведено. 

5.45. Крім того, Верховний Суд зазначає, що деякі доводи касаційної скарги стосуються з`ясування обставин, вже встановлених господарськими судами попередніх інстанцій, та переоцінки вже оцінених ними доказів у справі, тому не можуть бути враховані судом касаційної інстанції згідно з приписами частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України. 

5.46. Отже, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження, що виключає скасування оскаржуваних судових рішень з цієї підстави.

6. Висновки Верховного Суду

6.1. Відповідно до частин 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

6.2. Пунктами 1, 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

6.3. Згідно із статтею 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

6.4. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

6.5. За змістом частини 1 статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

6.6. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі, не підтвердилися, не спростовують висновків судів, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін. 

7. Судові витрати 

7.1. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку, передбаченому статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд  

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 у справі №   910/9046/20 залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                             Н. О. Багай

Судді                                                                                                          Т. Б. Дроботова

                                                                                                                  Ю. Я. Чумак