СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2021 р.                                                                          Справа № 917/506/21  
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий:	Зубченко І.В. (доповідач),	
судді: при секретарі судового засідання	Гребенюк Н.В., Медуниця О.Є.   Романенко С.А.	
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу   на рішення господарського суду	  Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області,   м.Полтава (вх.№2145 П/3 від 15.07.2021р.)  Полтавської області	
ухвалене	23.06.2021р. (повний текст складено та підписано 23.06.2021р. у м.Полтаві)	
у справі	№917/506/21 (суддя Киричук О.А.)	
за позовом	Полтавського обласного Центру зайнятості, м.Полтава, в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного Центру зайнятості, м.Полтава	
до	Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області,   м.Полтава	
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача	   ОСОБА_1 , м.Полтава	
про	стягнення 4.700,00грн.	

В С Т А Н О В И В:
Полтавський обласний Центр зайнятості, м.Полтава, в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості, м.Полтава, позивач, звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом до відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, м.Полтава, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 , м.Полтава, про стягнення матеріальної шкоди (збитків) у розмірі 4.700,00грн. (допомоги по безробіттю, отриманої гр. ОСОБА_1 за період з 16.04.2020р. по 06.09.2020р. внаслідок неправомірного рішення відповідача).
Рішенням господарського суду Полтавської області від 23.06.2021р. (повний текст складено та підписано 23.06.2021р.) у справі №917/506/21 позовні вимоги задоволені в повному обсязі. В основу рішення покладено висновки суду про те, що позивачем доведено наявність  причинно-наслідкового зв`язку між незаконними діями Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та понесеними Полтавським обласним Центром зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості збитками. 
Не погодившись із зазначеним рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - ГУ ПФУ в Полтавській області) звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно резолютивної частини якої просить, зокрема, скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 23.06.2021р. у справі №917/506/21 та винести рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Полтавському обласному Центру зайнятості (далі - Полтавський ОЦЗ) в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського ОЦЗ.
Апелянт зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає нормам чинного законодавства, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, які регулюють дані правовідносини, та при неповному дослідженні доказів, які були надані ГУ ПФУ в Полтавській області.
В обґрунтування наявності підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідач наголошує на сукупності обставин: 
- нормами Закону України "Про загальнообов`язкове   державне соціальне страхування на випадок безробіття" та   Закону України "Про зайнятість   населення" передбачено, що  саме на застраховану особу покладено  обов`язок  повідомлення Полтавського ОЦЗ про звернення до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою про призначення пенсії;
- при зверненні до територіального управління ПФУ в Полтавській області 16.12.2020р. із заявою про призначення пенсії на виконання судового рішення ОСОБА_1 не повідомляла ГУ ПФУ в Полтавській області про перебування на обліку в центрі зайнятості як одержувач допомоги по безробіттю. У трудовій книжці відсутні відповідні записи;
- згідно Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Індивідуальні відомості про застраховану особу форми ОК-5 станом на день звернення за призначенням пенсії також відсутні відомості про перебування на обліку в Полтавському обласному центрі зайнятості;
- пенсія ОСОБА_1 призначалася згідно рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2020р. з урахуванням ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 07.09.2020р. та за матеріалами документів, наданих разом із заявою про призначення пенсії 16.12.2020р. особисто ОСОБА_1 .
Для розгляду справи згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу   судової справи між суддями від 15.07.2021р. сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Гребенюк Н.В., Медуниця О.Є.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.07.2021р. подану ГУ ПФУ в Полтавській області апеляційну скаргу залишено без руху з метою усунення скаржником допущених при її поданні недоліків.
Після надходження через канцелярію суду апеляційної інстанції від скаржника клопотання на виконання вимог ухвали суду від 20.07.2021р., ухвалою суду від 04.08.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ПФУ в Полтавській області на рішення господарського суду Полтавської області від 23.06.2021р. (повний текст складено та підписано 23.06.2021р.) у справі №917/506/21   та зобов`язано позивача та третю особу у строк до 19.08.2021р. включно надати до суду відзиви на апеляційну скаргу.
На поштову адресу суду апеляційної інстанції 16.08.2021р. (згідно штампу канцелярії, наявного на першому аркуші документу; у межах визначеного судом строку) від ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 ) надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно резолютивної частини якого третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення. Третя особа заперечує проти наведених у апеляційній скарзі обставин та відповідних правових підстав з огляду на сукупність наступних обставин:
- пенсійний орган допустив довготривале порушення законного права на призначення пенсії, чим завдано моральну та матеріальну шкоду, яка полягає у втраті коштів через оскарження протиправних рішень відповідача, у неможливості скористатись правом на субсидію при сплаті житлово-комунальних послуг. Крім того, у порушення ч.2 ст.46 Закону №1058- IV виплата коштів здійснена без нарахування компенсації втрати частини доходів; призначення пенсії затримане майже на 10 місяців;  
- про призначення пенсії ОСОБА_1 дізналась 15.12.2020р. та першу пенсію (заборговану виплату) отримала 16.12.2020р.;
- ОСОБА_1 не отримувала кошти з двох фондів одночасно та вважає, що факт шахрайства (при отриманні допомоги по безробіттю) відсутній. Виходячи з вищезазначеного за відсутності факту шахрайства повернення безробітним отриманої допомоги не передбачено чинним законодавством.
На поштову адресу суду апеляційної інстанції 18.08.2021р. (згідно штампу канцелярії, наявного на першому аркуші документу; у межах визначеного судом строку) від Полтавського ОЦЗ в особі Полтавської міськрайонної філії надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно резолютивної частини якого позивач просить залишити рішення господарського суду Полтавської області від 23.06.2021р. у справі №917/506/21 без змін, апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Полтавській області - без задоволення, з огляду на сукупність наступних обставин:
- безпідставними є доводи апелянта щодо наявності вини у заподіянні шкоди позивачу у діях ОСОБА_1 , оскільки саме внаслідок протиправної відмови органів Пенсійного Фонду України у призначенні пенсії третя особа була змушена звернутись до позивача за отриманням допомоги по безробіттю, що свідчить саме про наявність вини відповідача у заподіянні збитків позивачу; 
- факт правомірної реєстрації в Полтавській міськрайонній філії Полтавського ОЦЗ ОСОБА_1 як безробітної підтверджується рішенням Полтавського ОУ ПФУ України Полтавської області від 05.03.2019р. №37 та рішенням відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Полтавській області від 26.02.2020р. №327, якими ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, підтвердженого в установленому порядку згідно ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- неправомірні дії відповідача, внаслідок яких ОСОБА_1 своєчасно не отримала призначення пенсійного забезпечення, спричинили безпідставні виплати допомоги по безробіттю, що свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між незаконними діями Пенсійного фонду та понесеними позивачем збитками;
- ОСОБА_1 звернулась до Полтавської міськрайонної філії Полтавського ОЦЗ 16.04.2020р. та отримала статус безробітного 16.04.2020р., а до Полтавського ОУ ПФУ Полтавської області остання звернулась із заявою про призначення пенсії 25.02.2019р., тому в трудовій книжці був відсутній запис про перебування на обліку  в Полтавському обласному центрі зайнятості;
- на дату звернення до ГУ ПФУ України в Полтавській області 25.02.2019р., ОСОБА_1 на обліку, як безробітна в Полтавській міськрайонній філії Полтавського обласного центру зайнятості, не перебувала та, відповідно, станом на день звернення за призначенням пенсії відомості у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Індивідуальні відомості про застраховану особу форми ОК-5 були відсутні.
У зв`язку зі знаходженням у відпустці суддів – членів колегії Гребенюк Н.В., та ОСОБА_2 , на підставі розпорядження керівника апарату суду від 19.08.2021р., згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя (доповідач) Зубченко   І.В., судді Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.
Після проведення підготовчих дій в порядку ст.267 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), Східний апеляційний господарський суд ухвалою від 19.08.2021р. призначив апеляційну скаргу до розгляду без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) відповідно до ч.10 ст.270 ГПК України, оскільки ціна позову в означеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, клопотань про розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасниками справи не заявлено, а судова колегія з власної ініціативи не встановила необхідності розгляду апеляційної скарги ГУ ПФУ в Полтавській області з повідомленням учасників справи. Учасники справи були повідомлені про розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження належним чином.
У зв`язку зі знаходженням у відпустці суддів – членів колегії Радіонової О.О. та Черноти Л.Ф., на підставі розпорядження керівника апарату суду від 30.09.2021р., згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя (доповідач) Зубченко   І.В., судді Гребенюк Н.В., Медуниця О.Є.
Згідно зі ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзиви на неї, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.
Як встановлено господарським судом Полтавської області та не заперечується сторонами, 25.02.2019р. ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та пакетом документів.
Рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області №37 від 05.03.2019р. відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з недосягненням віку 53 років та у зв`язку з відсутністю необхідної тривалості пільгового стажу - 10 років.
Не погодившись із вказаним рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області від 05.03.2019р. №37, ОСОБА_1 оскаржила його до суду.
З матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.11.2019р. у справі №440/3549/19 позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській області, що полягають у направленні (врученні), ОСОБА_1 рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 05.03.2019р. №37 з порушенням вимог пункту 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014р. №13-1). У решті позову відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2020р. у справі №440/3549/19 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.11.2019р. по справі №440/3549/19 скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України (Шевченківський район) від 05.03.2019р. №37, а також зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву від 25.02.2019р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 пункту "б", статті 55 пункту "б", статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (Закон №1788-ХП від 05.11.1991р. у редакції 2012р.). Прийнято в цій частині нове рішення, яким вказану частину позовних вимог ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано рішення Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України (Шевченківський район) від 05.03.2019р. №37. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.02.2019р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.11.2019р. по справі №440/3549/19 залишено без змін. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 768,40грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 2.305,20грн.
За результатами повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 25.02.2019р. щодо призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах на виконання рішення Другого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2020р. у справі №440/3549/19 відділом з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Полтавській області прийнято рішення від 26.02.2020р. №327, яким вирішено відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з недосягненням віку 53 років та у зв`язку з відсутністю необхідної тривалості пільгового стажу - 10 років.
Не погодившись із рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області від 26.02.2020р. №327, ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом.
Одночасно з цим, 16.04.2020р. ОСОБА_1 звернулася за сприянням у працевлаштуванні до Полтавського міськрайонної філії Полтавського ОЦЗ та відповідно до заяви про надання статусу безробітного від 16.04.2020р. отримала статус безробітного з 16.04.2020р. з призначенням виплати допомоги по безробіттю, що підтверджується копіями персональної картки від 16.04.2020р., заяви про надання/поновлення статусу безробітного від 16.04.2020р., заяви про призначення/поновлення виплати допомоги по безробіттю від 16.04.2020р.
За період з 16.04.2020р. по 27.12.2020р. Полтавською міськрайонною філією Полтавського обласного Центру зайнятості було перераховано матеріальне забезпечення на випадок безробіття у сумі 7.532,26грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями довідок.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2020р. у справі №440/1329/20 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 26.02.2020р. №327. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 для призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" такі періоди її роботи: з 22.04.1993р. по 29.11.1995р. - знімачем гарячих виробів в цеху скляних виробів у Полтавському державному заводі газорозрядних ламп; з 30.11.1995р. по 23.02.1998р. - знімачем гарячих виробів в цеху скляних виробів у ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп"; з 24.02.1998р. по 02.01.2002р. - дробильником-розмелювачем у ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп"; з 03.01.2002р. по 03.04.2002р. - дробильником-розмелювачем у ТОВ "Полтавський завод газорозрядних ламп"; з 04.04.2002р. по 04.10.2002р. - дробильником-розмелювачем у ТОВ "Полтавський завод газорозрядних ламп"; з 05.10.2002р. по 01.02.2003р. - дробильником-розмелювачем у ТОВ "Полтавський завод газорозрядних ламп"; з 03.02.2003р. по 03.08.2003р. - дробильником-розмелювачем у ТОВ "Полтавський завод кварцового скла"; з 04.08.2003р. по 04.02.2004р. - дробильником-розмелювачем у ТОВ "Полтавський завод кварцового скла"; з 05.02.2004р. по 05.08.2004р. - дробильником-розмелювачем у ТОВ "Полтавський завод кварцового скла"; з 31.08.2006р. по 25.06.2007р. - знімачем гарячих виробів у ТОВ "Полтавський склозавод", та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 23.01.2020р. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Як убачається з відкритого доступу Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення   Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2020р. у справі №440/1329/20 оскаржено ГУ ПФУ в Полтавській області в апеляційному порядку, однак ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.09.2020р. у справі №440/1329/20 апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2020р. за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Полтавській області про зобов`язання у справі №440/1329/20 вчинити певні дії повернуто скаржнику.
Ухвала Другого апеляційного адміністративного суду від 07.09.2020р.  у справі №440/1329/20 до суду касаційної інстанції не оскаржувалася.
Враховуючи, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2020р.   у справі №440/1329/20 набрало законної сили 07.09.2020р., ОСОБА_1 повинна була з`явитися до фахівця Полтавської міськрайонної філії Полтавського ОЦЗ на наступний день - 08.09.2020р. та повідомити про дану обставину.
23.12.2020р. ОСОБА_1 надала спеціалісту Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного Центру зайнятості копію рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2020р. по справі №440/1329/20, яким було вирішено, зокрема, призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 23.01.2020р.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було проведено розслідування страхового   випадку, про що складено відповідний Акт №815 від 29.12.2020р. 
За результатом розслідування комісія дійшла до висновку, що ОСОБА_1 , у порушення п.2   ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", своєчасно не подала відомостей про отримання права на пенсію за віком на пільгових умовах. Відповідно до п.3   ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" стягненню з ОСОБА_1 підлягають грошові кошти, виплачені їй   як допомога по безробіттю в період з 07.09.2020р. (момент набрання законної сили рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2020р. у справі №440/1329/20) по 27.12.2020р. (фактичне надання ОСОБА_1 названого рішення фахівцю центру зайнятості) у зв`язку із умисним невиконанням нею обов`язків зареєстрованої безробітної та зловживання ними.   
Відповідно до довідки, наявної в матеріалах справи, дохід ОСОБА_1 за період з 07.09.2020р. по 27.12.2020р. становив 2.832,26грн.
На підставі зазначених обставин, позивачем 30.12.2020р. прийнято наказ №109 "Про повернення допомоги по безробіттю ОСОБА_1 ", згідно з яким прийнято рішення про повернення ОСОБА_1 коштів у сумі 2.832,26грн., виплачених останній за період з 07.09.2020р. по 27.12.2020р. як допомога по безробіттю.
Зазначений наказ було направлено на адресу ОСОБА_1 разом з листом "Про відшкодування коштів" від 31.12.2020р. вих.№16/46/3361-20.
Відповідно до квитанції №38571399 від 12.01.2021р., ОСОБА_1 у добровільному порядку відшкодовано кошти в розмірі 2.832,26грн.
Позивач зазначає, що   кошти у розмірі 4.700,00грн, які було нараховано та виплачено ОСОБА_1 як допомога по безробіттю за період з 16.04.2020р. по 06.09.2020р., підлягають поверненню ГУ ПФУ в Полтавській області на користь Полтавського ОЦЗ, оскільки саме внаслідок неправомірних дій Головного управління ПФУ в Полтавській області ОСОБА_1 своєчасно не отримала призначення пенсійного забезпечення, яке їй гарантовано чинним законодавством, а Полтавський ОЦЗ безпідставно здійснив їй виплату допомоги по безробіттю, як особі, яка не має будь - яких   доходів, за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.
Позивач звернувся до відповідача з претензією від 20.01.2021р. за №16/46/160-21 про повернення грошових коштів у сумі   4.700,00грн., виплачених позивачем у якості допомоги по безробіттю ОСОБА_1 .
Зазначена претензія залишена відповідачем без виконання. При цьому відповідач у відповіді на претензію від 25.01.2021р. №16/46/201-21 повідомив, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2020р. по справі №440/1329/20, яке набрало законної сили 07.09.2020р., управлінням призначено пенсію ОСОБА_1 з 23.01.2020р. Відповідно до п.2 ч.2 ст.44 Закону України "Про зайнятість населення"   повідомити позивача про обставини припинення реєстрації повинна була ОСОБА_1 . На Пенсійний фонд не покладено обов`язку повідомляти підприємства, установи, організації про призначення пенсій пенсіонерам.
Полтавський обласний центр зайнятості, вважаючи, що відмова Головного управління ПФУ в Полтавській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах потягла за собою неправомірну реєстрацію останнього в службі зайнятості з наданням особі статусу безробітного та незаконною виплатою допомоги по безробіттю в сумі 4700,00грн., чим спричинено шкоду центру зайнятості на вказану суму, останній звернувся до суду з відповідним позовом, в якому, з посиланням на приписи ст.ст.1166, 1173 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), просить суд стягнути зазначені кошти з відповідача.
Східний апеляційний господарський суд, дослідивши правову природу спірних правовідносин з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, надаючи оцінку всім обставинам справи, оцінивши надані сторонами на підтвердження їх вимог докази, зазначає наступне.
Стаття 11 ЦК України встановлює, що однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди передбачені у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
Таким чином, на відміну від загальної норми статті 1166 ЦК України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправної поведінки, наявності шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вини заподіювача шкоди), спеціальна норма статті 1173 ЦК України передбачає відшкодування шкоди незалежно від вини державного органу та його посадової або службової особи.   
Відповідно до частини 1 статті 107 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов`язків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом.
Отже, необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох елементів цивільного правопорушення: неправомірні дії цього органу; наявність шкоди; причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Довести наявність цих елементів має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України. При цьому неправомірність рішення, дій або бездіяльності органу державної влади має підтверджуватись відповідним рішенням суду, яке буде мати преюдиціальне значення для справи про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
Аналогічна правова позиція щодо застосування приписів статей 1166 та 1173 ЦК України та статті 107 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у подібних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 13.02.2018р. у справі №   915/282/17, від 18.06.2018р. у справі №904/1284/17, від 09.07.2018р. у справі №921/202/17-г/4, від 07.12.2018р. у справі №922/3435/17.
Суб`єктами відповідальності, відповідно до статті 1173 ЦК України, є органи державної влади або місцевого самоврядування.
Згідно зі статтею 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.
Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014р. №280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.
Згідно з пунктом 7 зазначеного Положення Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
З огляду на викладене, Пенсійний фонд є органом виконавчої влади, тобто суб`єктом відповідальності в розумінні статті 1173 ЦК України.
Господарським судом першої інстанції у даній справі встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2020р. у справі №440/1329/20 визнано протиправними та скасовано рішення Відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Полтавській області, якими ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, підтвердженого в установленому порядку згідно ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України   обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, обставини протиправної поведінки відповідача у даній справі, яка виявилась у безпідставній та незаконній відмові в призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах, є встановленими та не підлягають повторному доведенню.
Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Згідно з пунктом 2 статті 1 Закону України "Про зайнятість населення" (в редакції, чинній на дату звернення ОСОБА_1 до органів центру зайнятості) безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 43 зазначеного Закону України статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.
Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування (частина 2 статті 43 Закону України "Про зайнятість населення").
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 44 Закону України "Про зайнятість населення" зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону.
Пунктом 7 частини 1 статті 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку.
Таким чином, виплата допомоги по безробіттю здійснювалася позивачем не добровільно, а на виконання вимог Закону України "Про зайнятість населення".
Відповідно до положень статті 8 та пункту 1 частини 2 статті 16 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю здійснюється за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, який є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією, кошти якого не включаються до складу Державного бюджету України.
Виходячи з наведених вище положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", здійснені позивачем виплати допомоги по безробіттю за рахунок коштів Фонду особі, якій призначено пенсію, є додатковими витратами позивача, оскільки така виплата допомоги по безробіттю не здійснювалася б позивачем у випадку своєчасного призначення та виплати пенсії ОСОБА_1 .
Отже, саме внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_1 своєчасно не отримала призначення пенсійного забезпечення, яке їй гарантовано чинним законодавством, а Центр зайнятості безпідставно здійснив їй виплату допомоги по безробіттю, як особі, яка не має будь-яких доходів, за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, що свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між незаконними діями Пенсійного фонду та понесеними позивачем збитками.
Щодо доводів скаржника про те, що саме на застраховану особу – ОСОБА_1 покладено   обов`язок   повідомлення Полтавського обласного центру зайнятості про звернення до Головного управління ПФУ в Полтавській області із заявою про призначення пенсії, колегія суддів зазначає про таке.
Законом України "Про зайнятість населення", зокрема ст.43, визначено перелік осіб, які мають право на отримання статусу безробітного.
Статтею 31 ч.1 ст.31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено перелік обставин, за наявності яких припиняється виплата по безробіттю.
Зокрема, пунктом 7 ч.1 ст.31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку.
Згідно з ч.2 ст.36 названого Закону застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг.
Відповідно до п.8 ч.1 ст.45 Закону України "Про зайнятість населення" реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг.
Разом з тим, нормами чинного законодавства не передбачено, що саме лише звернення до органів Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії, за відсутності позитивного рішення пенсійного фонду, є підставою для відмови в отриманні статусу безробітного, чи підставою для припинення виплати по безробіттю, як не встановлено і обов`язку для громадян повідомляти органи центру зайнятості про саме лише звернення до органів пенсійного фонду.
У силу зазначених норм, ОСОБА_1 повинна була   08.09.2020р. повідомити центр зайнятості про прийняття рішення Полтавським окружним адміністративним судом від 15.04.2020р. у справі №440/1329/20, яке набрало законної сили 07.09.2020р.
Враховуючи, що ОСОБА_1 свого обов`язку не виконала, а центр зайнятості продовжив нарахування виплати по безробіттю, кошти отримані третьою особою   за період з 07.09.2020р. по 27.12.2020р. у сумі 2.832,26грн. підлягали відшкодуванню з ОСОБА_1 , які остання сплатила у добровільному порядку.
Колегія суддів вважає доводи апелянта щодо відсутності на день звернення ОСОБА_1 до відповідача із заявою про призначення пенсії в її трудовій книжці запису про перебування зазначеної фізичної особи на обліку в Полтавському обласного центру зайнятості, а також щодо відсутності відповідних відомостей в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру   загальнообов`язкового державного соціального страхування, необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 зверталась до органів Пенсійного фонду 25.02.2019р., у той час як статус безробітного ОСОБА_1 отримала 16.04.2020р., тобто вже після звернення до Пенсійного фонду.   
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку із чим апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Полтавської області від 23.06.2021р. у справі №917/506/21 підлягає залишенню без змін.
З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір за її подання покладається судом на скаржника.
Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, м.Полтава, на рішення господарського суду Полтавської області від 23.06.2021р. (повний текст складено та підписано 23.06.2021р.) у справі №917/506/21 - залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Полтавської області від 23.06.2021р. (повний текст складено та підписано 23.06.2021р.) у справі №917/506/21 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 30.09.2021р. 

Головуючий суддя                                                                    І.В. Зубченко

Суддя                                                                                           Н.В. Гребенюк  

Суддя                                                                                           О.Є. Медуниця