УХВАЛА

12 липня 2021 року 
м. Київ

Справа №  916/2014/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Кібенко О.Р., Стратієнко Л.В., 

розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 

на рішення Господарського суду Одеської області
(суддя - Шаратов Ю.А.) 
від 04.11.2020

та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду
(головуючий - Будішевська Л.О., судді - Таран С.В., Поліщук Л.В.)
від 15.04.2021

у справі за позовом ОСОБА_1 
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Бочарова 38"
за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 
про визнання недійсними рішень установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Одеської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Бочарова 38", в якому просила суд визнати недійсними рішення установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 , оформлені протоколом № 1 від 04.06.2016, а саме: рішення про обрання голови, членів правління та ревізійної комісії ОСББ.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 04.11.2020 у справі № 916/2014/20, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду  від 15.04.2021, в задоволенні позову відмовлено. 

25.05.2021 ОСОБА_1  звернулася з касаційною скаргою на судові рішення, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Також заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та зупинення виконання рішення Господарського суду Одеської області від 04.11.2020 та постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.04.2021 в частині стягнення з неї судових витрат.

В обґрунтування клопотання  підставою пропуску строку на касаційне оскарження скаржниця зазначає, що постанову суду апеляційної інстанції вона не отримувала, з повним текстом постанови  ознайомилася з Єдиного державного реєстру судових рішень 10.05.2021.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, Верховний Суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 288 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 4 статті 293 цього Кодексу.

Строк на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції від 15.04.2021 (повний текст якої складено 16.04.2021), встановлений у частині 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України, закінчився 06.05.2021.

З касаційною скаргою ОСОБА_1  звернулася 25.05.2021, тобто після перебігу строку, встановленого для подання касаційної скарги, передбаченого Господарським процесуальним кодексом України.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.04.2021 постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.04.2021 направлялася на електронні адреси всім учасникам справи, зокрема, представнику ОСОБА_1 адвокату Полякову Ігору Валерійовичу на його електронну адресу  ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, в матеріалах справи відсутнє повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи та будь-яких інших доказів з визначенням дня вручення скаржнику повного тексту постанови, передбаченого частиною 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на зазначене, враховуючи, що скаржниця повне судове рішення суду апеляційної інстанції не отримувала, ознайомилася з текстом в Єдиному державному реєстрі судових рішень 10.05.2021 і скаргу подано протягом двадцятиденного строку, суд касаційної інстанцій дійшов висновку, що вона має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Вивчивши доводи, викладені у касаційній скарзі, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без руху з таких мотивів.

Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України визначено вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1)  якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

Таким чином, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування конкретних норм матеріального та/або допущене судом порушення норм процесуального права та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбачену (передбачені) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України, з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що підставою касаційного оскарження скаржниця вважає наявність випадків, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. 

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац 2 пункту 5 частини 2 статті 290 цього Кодексу).

  У цьому випадку необхідно чітко вказати:   норму права (з посиланням на статтю, частину, абзац тощо), яку суд апеляційної інстанції застосував в оскаржуваному судовому рішенні;   навести висновок щодо застосування цієї норми права в оскаржуваному судовому рішенні;  навести висновок щодо її застосування у постанові Верховного Суду, зазначити дату її прийняття та номер справи;  обґрунтувати подібність правовідносин у справі, що розглядається, та у справі, в якій Верховний Суд виклав свій висновок.

Так, обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржниця наводить правові висновки Верховного Суду, які на його думку не враховані судом апеляційної інстанції, викладені у постановах Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18, від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) щодо стандарту доказування. Посилається на судову практику Європейського суду з прав людини. Зазначає, що судами попередніх інстанцій порушено принцип змагальності сторін та не було належно оцінено докази, подані третьою особою на підтвердження факту повідомлення співвласника. Викладає висновки, викладені у постанові  Великої Палати Верховного Суду від 18.09.2018 у справі № 916/782/17 та постанові Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 922/1500/18. Також зазначає, що судом апеляційної інстанції не враховані висновки у подібних справах, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 02.07.2019 у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19) щодо способу захисту порушеного права. 

Проте, скаржниця чітко не зазначає, які саме норми матеріального права застосував та/або не застосував суд апеляційної інстанції без урахування висновків, викладених в вищезазначених постановах Верховного Суду, що не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України та є підставою для залишення касаційної скарги без руху.
Крім того, Верховний Суд звертає увагу, що під пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України мається на увазі саме застосування норми матеріального права і не стосується порушення норм процесуального права, а тому не може бути підставою для оскарження судових рішень, в яких допущено порушення норм процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України).
У разі, якщо касаційна скарга подається у зв`язку з порушенням норм процесуального права, то підставою касаційного оскарження є пункт 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. 
Касаційна скарга має містити мотиви взаємозв`язку між ухваленням незаконного судового рішення та підставою для касаційного оскарження судових рішень, передбаченою статтею 287 цього Кодексу з урахуванням частин 1, 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України.
При цьому, необхідно враховувати, що за змістом пункту 1 частини 3    статті 310 Господарського процесуального кодексу України відкриття касаційного провадження через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на залишення касаційної скарги без руху, клопотання про зупинення виконання рішення Господарського суду Одеської області від 04.11.2020 та постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.04.2021 залишається без розгляду до усунення недоліків.

Керуючись нормами статей 119, 174, 234, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Поновити ОСОБА_1  строк на касаційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 04.11.2020 та постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.04.2021 у справі № 916/2014/20.

2. Касаційну скаргу ОСОБА_1  залишити без руху.

2. Встановити скаржниці строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків касаційної скарги таким способом: 

- подати до суду уточнену редакцію касаційної скарги з урахуванням цієї ухвали, з доказами надіслання копій відповідних уточнень (змін) до касаційної скарги іншим учасникам справи.

3. Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржниці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                   І. Кондратова

Судді                                                                                               О. Кібенко 

                                                                                                        Л. Стратієнко