КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

справа №756/3550/2018                                                                              Головуючий у І інстанції - Андрейчук Т.В.
апеляційне провадження №22-ц/824/10922/2021                                    Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 
 
14 вересня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
судді-доповідача Приходька К.П., 
суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,
за участю секретаря Немудрої Ю.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги Акціонерного товариства «Універсал Банк» та ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 травня 2021 року
у справі за первісним позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання поруки припиненою, зустрічним позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Універсал Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою, 
 
встановив:
 
У березні 2018 року АТ «Універсал Банк» звернулося до Оболонського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 вересня 2007 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №06/2631к-02-07, згідно з яким банк надав позичальнику кредит у сумі
50000 доларів США на строк 240 місяців з 19 вересня 2007 року до 18 вересня 2027 року. Процентна ставка за користування кредитом становила 13,45% річних.
10 червня 2010 року, 07 липня 2010 року, 10 липня 2011 року, 02 серпня 2011 року,
13 липня 2012 року, 12 березня 2015 року та 16 березня 2016 року між ПАТ «Універсал Банк, правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», та позичальником було укладено додаткові угоди до кредитного договору від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07, якими сторони погодили зміну розміру процентних ставок за користування кредитом, терміни сплати щомісячних платежів.
19 вересня 2007 року для забезпечення виконання позичальником зобов`язань, взятих за кредитним договором від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07, між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №06\2631дп-02-07, відповідно якого
ОСОБА_1 поручилася за належне та своєчасне виконання позичальником
ОСОБА_2 зобов`язань, які виникають з кредитного договору від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07. 
07 липня 2010 року додатковою угодою б/н до указаного договору поруки внесено зміни. 
У зв`язку з підписанням банком та позичальником додаткових угод до кредитного договору 02 серпня 2011 року, 13 липня 2012 року, 12 березня 2015 року та 16 березня 2016 року між позивачем та поручителем ОСОБА_1 укладались окремі договори поруки.
02 серпня 2011 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки б/н, згідно з яким ОСОБА_3 поручився за належне та своєчасне виконання позичальником ОСОБА_2 зобов`язань, які виникають з кредитного договору від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07. 
Також банк та поручитель ОСОБА_3 уклали договір поруки 13 липня 2012 року б/н у зв`язку підписанням додаткової угоди до кредитного договору від 13 липня 2012 року б/н.
Позивач стверджував, що ОСОБА_2 несвоєчасно сплачував щомісячні платежі, а тому він надіслав позичальнику та поручителям ОСОБА_1 , ОСОБА_3 вимогу про дострокове повернення кредиту, яку відповідачі залишили без реагування.
АТ «Універсал Банк» зазначило, що заборгованість позичальника за кредитним договором від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07 становить 35741,09 доларів США, у тому числі прострочена заборгованість за тілом кредиту у сумі 2737,22 доларів США, неповернене тіло кредиту у сумі 28384,36 доларів США, проценти за користування кредитом у сумі 4362,53 доларів США, підвищені проценти за користування кредитом у сумі
256,98 доларів США.
Проте позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно лише тіло кредиту у сумі
27600 доларів США.
01 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до АТ «Універсал Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання поруки припиненою, мотивуючи свої вимоги тим, що між банком та ОСОБА_1 укладено договір поруки від 19 вересня 2007 року №06\2631дп-02-07 зі змінами, внесеними додатковою угодою від 07 липня 2010 року. 
У подальшому у зв`язку з внесенням змін до кредитного договору між банком та поручителем було укладено договори поруки від 02 серпня 2011 року б/н, від 13 липня 2012 року б/н, від 12 березня 2015 року б/н та від 16 березня 2016 року б/н.
ОСОБА_1 стверджувала, що 10 лютого 2015 року у позичальника ОСОБА_2 виникла прострочена заборгованість за кредитом, а з позовом банк звернувся до суду 20 березня 2018 року, а тому позивачем пропущено строк для пред`явлення вимоги до поручителя, встановлений п. 4.2 договору поруки від 16 березня 2016 року б/н.
З цих підстав поручитель ОСОБА_1 просила суд визнати припиненими правовідносини поруки за договором від 19 вересня 2007 року №06\2631дп-02-07 зі змінами, внесеними додатковою угодою від 07 липня 2010 року б/н, договорами поруки від 02 серпня 2011 року б/н, від 13 липня 2012 року б/н, від 12 березня 2015 року б/н та від 16 березня 2016 року б/н.
01 липня 2019 року ОСОБА_3 також звернувся до суду із зустрічним позовом до АТ «Універсал Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою.
Позов обґрунтований тим, що між банком та ОСОБА_3 укладеного договір поруки від 02 серпня 2011 року б/н для забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07 зі змінами, внесеними додатковою угодою від 02 серпня 2011 року б/н, а тому цього ж дня з ОСОБА_3 було підписано новий договір поруки.
Позивач за зустрічним позовом вказував на те, що 16 березня 2016 року між банком та ОСОБА_2 підписано додаткову угоду, якою збільшено процентну ставку за користування кредитом, збільшено строк кредитування та встановлено штраф за невиконання чи неналежне виконання позичальником взятих на себе кредитним договором зобов`язань, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності ОСОБА_3 як поручителя, проте згоди на таку зміну він не надавав. 
Наведене свідчить про припинення поруки за договором від 02 серпня 2011 року б/н та від 13 липня 2012 року б/н.
Також ОСОБА_3 стверджував, що оскільки 10 лютого 2015 року у позичальника ОСОБА_2 виникла прострочена заборгованість за кредитом, а з позовом банк звернувся до суду 20 березня 2018 року, то позивачем пропущено строк для пред`явлення вимоги до поручителя, встановлений п. 4.2 договору поруки від 13 липня 2012 року б/н.
З цих підстав поручитель ОСОБА_3 просив суд визнати припиненими правовідносини поруки за договорами від 02 серпня 2011 року б/н та від 13 липня 2012 року б/н.
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21 травня 2021 року, первісний позов АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07 у сумі 27600 доларів США.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Зустрічний позов ОСОБА_1 до АТ «Універсал Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання поруки припиненою задоволено частково.
Визнано припиненою поруку ОСОБА_1 за договором поруки від 19 вересня 2007 року №06\2631дп-02-07 (у редакції додаткової угоди від 07 липня 2010 року б/н), договором поруки від 02 серпня 2011 року б/н, договором поруки від 13 липня 2012 року б/н, договором поруки від 12 березня 2015 року б/н.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Зустрічний позов ОСОБА_3 до АТ «Універсал Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою задоволено.
Визнано припиненою поруку ОСОБА_3 за договором поруки від 02 серпня 2011 року б/н, договором поруки від 13 липня 2012 року б/н.
Вирішено питання про судові витрати.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 за кредитним договором, а також в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою, остання подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що судом першої інстанції помилково ототожнено визначений у договорах строк позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права чи законного інтересу зі строком дії поруки, який не є строком захисту порушеного права, та його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора.
Окрім цього, оскільки у справі договір поруки містить третейське застереження, то спір між банком і поручителем про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту, за виконання зобов`язань за яким останній поручився, підвідомчий третейському суду.
Просила скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 травня 2021 року в частині стягнення з неї на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором та судового збору, а також в частині відмови у задоволенні її зустрічного позову та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного позову у повному обсязі.
Також, АТ «Універсал Банк» подало апеляційну скаргу на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 травня 2021 року в частині відмови у задоволенні первісного позову до ОСОБА_3 , а також часткового задоволення зустрічних позовів.
Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції неправомірно визнав договори поруки припиненими з підстав збільшення обсягу зобов`язань на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України.
Зазначає, що до кожної зміни умов кредитного договору від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07 викладеної в додаткових угодах від 07 липня 2010 року б/н, від 02 серпня 2011 року б/н, від 13 липня 2012 року б/н, від 12 березня 2015 року б/н, від 16 березня 2016 року підписувалися договори поруки від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07, додаткова угода від 07 липня 2010 року б/н до договору поруки від 19 вересня 2007 року, Договір поруки від 02 серпня 2011 року б/н, договір поруки від 13 липня 2012 року б/н, договір поруки від 12 березня 2015 року б/н, договір поруки від 16 березня 2016 року, відповідно до умов яких фінансовим поручителем погоджено всі зміни викладені в додаткових угодах.
Підписавши договори поруки від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07, додаткову угоду від 07 липня 2010 року б/н до договору поруки від 19 вересня 2007 року,договір поруки від 02 серпня 2011 року б/н, договір поруки від 13 липня 2012 року б/н, договір поруки від 12 березня 2015 року б/н, договір поруки від 16 березня 2016 року ОСОБА_1 надала свою згоду на кожну зміну викладену у додаткових угодах до кредитного договору від 19 вересня 2007 року.
Припиняючи договори поруки від 02 серпня 2011 року б/н, від 13 липня 2012 року б/н відносно ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з внесенням змін до кредитного договору від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07 на підставі додаткової угоди від 16 березня 2016 року б/н збільшилася базова процентна ставка за користування кредитом та змінено період її нарахування, проте, з ОСОБА_3 такі зміни не узгоджувались шляхом внесення змін до договорів поруки від 02 серпня 2011 року б/н, від 13 липня 2012 року б/н, а умовами цих договорів не передбачено, що такі зміни проводяться без узгодження з поручителем.
Не погоджуючись із вказаними висновками, АТ «Універсал Банк» зазначило, що 13 липня 2012 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 укладено Додаткову угоду б/н від 13 липня 2012 року до Кредитного договору №06/263ІК-02-07 від 19 вересня 2007 року. В рахунок забезпечення виконання зобов`язань 13 липня 2012 року між ОСОБА_3 та АТ «Універсал Банк» укладено Договір поруки б/н.
Згідно договору поруки б/н від 13 липня 2012 року, в п.1.1. сторони погодили, що поручитель поручається за зобов`язаннями, що виникли з Кредитного договору №06/263ІК-02-07 від 17 вересня 2007            року та Додаткової угоди №б/н від 13 липня 2012 року до нього в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.
Згідно п.1.1.1 - 1.1.3 додаткової угоди від 13 липня 2012 року укладеної між ОСОБА_3 та АТ «Універсал Банк» максимальний розмір базової процентної ставки за яку поручився ОСОБА_3 становить - 14,54%, а за користування коштами понад встановлений строк сплачуються підвищені відсотки в розмірі - 22,6%.
Згідно п.1.1.1 - 1.1.3 додаткової угоди б/н від 16 березня 2016 року до Кредитного договору №06/263Ік-02-07 від 19 вересня 2007 року укладеною між ОСОБА_2 та АТ «Універсал Банк» в редакції від 16 березня 2016 року максимальний розмір базової процентної ставки становить - 14,39%, а за користування коштами понад встановлений строк сплачуються підвищені відсотки в розмірі - 22,39%.
Крім того, зміна періоду нарахування відсоткової ставки не являється збільшенням обсягу зобов`язань відповідно до п.1 ст.559 ЦК України. Вони не можу співпадати в Додатковій угоді за 16 березня 2016 року з періодами згідно додатковою угодою від 13 липня 2012 року, оскільки додаткові угоди підписувались в різний час. 
Зміна періоду нарахування відсоткової ставки встановлює лише числові значення, згідно яких застосовується відповідна відсоткова ставка, яка за Додатковою угодою від 16 березня 2016       року не являється більшою відсоткової ставки за додатковою угодою від 13 липня 2012 року, забезпеченою договором поруки №б/н від 13 липня 2012 року. 
Крім того, періоди на які встановлюється відповідна базова відсоткова ставка в Додатковій угоді від 16 березня 2016 року не являються більшими ніж періоди встановленні в додатковій угоді від 13 липня 2012 року.
Отже, дані обставини не можна вважати підвищенням обсягу відповідальності в розумінні ч.1 ст.559 ЦК України, оскільки розмір базової процентної ставки за Додатковою угодою від 13 липня 2012 року за яку поручився ОСОБА_3 більша ніж та, що передбачена додатковою угодою в редакції від 16 березня 2016 року, а зміна періоду нарахування відсоткової ставки не може співпадати в Додатковій угоді за 16 березня 2016 року з періодами згідно додатковою угодою від 13 липня 2012 року, оскільки додаткові угоди підписувались в різний час. 
Зміна періоду нарахування відсоткової ставки встановлює лише числове значення в даному випадку та не являються збільшенням зобов`язань. 
Крім того періоди в додатковій угоді за 16 березня 2016 року не є більшими ніж періоди встановленні у минулих додаткових угодах.    
Щодо збільшення обсягу відповідальності внаслідок збільшеного періоду оплати на 22 дні в додатковій угоді від 16 березня 2016 року, порівняно з кредитним договором від 19 вересня 2007 року зазначило, що згідно договору поруки №б/н в редакції від 13 липня 2012 року, укладеною між ОСОБА_3 та АТ «Універсал Банк» в забезпечення виконання зобов`язань кредитного договору №06/2631к-02-07 від 19 вересня 2007 року в редакції додаткової угоди від 13 липня 2012 року, в п. 2.2 сторони погодили що поручитель зобов`язаний виконати свої зобов`язання за Договором на користь Кредитора шляхом переказу/перерахування коштів у сумі заборгованості боржника за Основним договором відповідно до умов Основного договору та/або на рахунки вказані Кредитором.
Згідно п.2.6 Додаткової угоди від 13 липня 2012 року до основного договору, сторони погодили, що позичальник зобов`язаний здійснити останню сплату щомісячного платежу (повного повернення Кредиту на сплату у повному обсязі процентів за користування кредитом) не пізніше 10 жовтня 2027 року, що також міститься в п.2.6 додаткової угоди від 16 березня 2016 року.
Отже, дану обставину не можна вважати підвищенням обсягу відповідальності в розумінні ч. 1 ст. 559 ЦК України, оскільки сторони погодили даний пункт 2.6 в додатковій угоді від 13 липня 2012 року, забезпеченій договором поруки №б/н від 13 липня 2012 року.
Просило скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні первісного позову до ОСОБА_3 , а також часткового задоволення зустрічних позовів, і ухвалити в цій частині нове рішення, яким первісний позов задовольнити у повному обсязі, а у задоволенні зустрічних позовів відмовити.
На апеляційну скаргу банку, ОСОБА_1 подала відзив, мотивуючи його тим, що 19 вересня 2007 року був укладений договір поруки №06/2631дп-02-07 між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 в забезпечення виконання зобов`язань по Кредитному договору №06/2631к-02-07 від 19 вересня 2007 року.
07 липня 2010 року була укладена додаткова угода до договору поруки №06/2631дп-02-07 між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 в забезпечення виконання зобов`язань по Кредитному договору №06/2631к-02-07 від 19 вересня 2007 року та Додаткової угоди б/н від 07 липня 2010 року до нього.
02 серпня 2011 року був укладений договір поруки б/н між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 в забезпечення виконання зобов`язань по Кредитному договору №06/2631к-02-07 від 19 вересня 2007 року та Додаткової угоди б/н від 02 серпня 2011 року до нього.
13 липня 2012 року був укладений договір поруки б/н між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 в забезпечення виконання зобов`язань по Кредитному договору №06/2631к-02-07 від 19 вересня 2007 року та Додаткової угоди б/н від 13 липня 2012 року до нього.
12 березня 2015 року  був укладений договір поруки б/н між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 в забезпечення виконання зобов`язань по Кредитному договору №06/2631к-02-07 від 19 вересня 2007 року та Додаткової угоди б/н від 12 березня 2015 року до нього.
16 березня 2016 року була підписана Додаткова угода б/н до Кредитного договору №06/2631к-02-07 від 19 вересня 2007 року.
Відповідно Додатку №2 розділу 8 додаткової угоди Основного зобов`язання від 16 березня 2016 року - підписанням цієї Додаткової угоди Сторони підтверджують наступне
Сторони погодили викласти Додатки №2 до вищевказаного Кредитного договору в новій редакції згідно додатку до цієї угоди.
У разі наявності до дати укладення цієї Додаткової угоди будь-яких інших Додатків, якими передбачено будь-які графіки погашення кредиту (та/або окремих траншів) за цим договором , такі додатки автоматично втрачають свою чинність з дати підписання сторонами цієї Додаткової угоди.
На підставі домовленості сторін в порядку розділу 8 додаткової угоди Основного зобов`язання від 16 березня 2016 року з урахуванням утвердження сторонами нової відсоткової ставки та визначення нового графіку платежів договір поруки №06/2631дп-02-07 від 19 вересня 2007 року, Додаткова угода до договору поруки №06/2631дп-02-07 від 07 липня 2010 року, договір поруки б/н від 02 серпня 2011 року, договір поруки б/н від 13 липня 2012 року, договір поруки б/н від 12 березня 2015 року втратили чинність в частині поручительства відповідно до Кредитного договору №06/2631к-02-07 від 19 вересня 2007 року, Додаткової угоди від        07 липня 2010 року до Кредитного договору №            06/2631к-02-07 від 19 вересня 2007 року, Додаткової угоди від 02 серпня 2011 року  до Кредитного договору №06/2631к-02-07        від 19 вересня 2007 року, Додаткової угоди від 13 липня 2012 року до Кредитного           договору №06/2631к-02-07             від 19 вересня 2007 року, Додаткової угоди від 12 березня 2015 року до Кредитного         договору №06/2631к-02-07      від 19 вересня 2007 року.
Представник позивача не зазначає підстав припинення вище зазначених договорів поруки, які зазначені відповідно до Додатку №2 розділу 8 додаткової угоди б/н від 16 березня 2016 року до Кредитного договору №06/2631к-02-07 від 19 вересня 2007 року.
Більш того, представник позивача у суді першої інстанції підтвердила ту обставину, що договір поруки №06/2631дп-02-07 від 19 вересня 2007 року, додаткова угода до договору поруки №06/2631дп- 02-07 від 07 липня 2010 року, договір поруки б/н від 02 серпня 2011 року, договір поруки б/н від 13 липня 2012 року, договір поруки б/н від 12 березня 2015 року не може здійснювати поруку відносно Кредитного договору №06/2631к-02-07 від 19 вересня 2007 року, Додаткової угоди від 07 липня 2010 року до Кредитного договору №06/2631к-02-07 від 19 вересня 2007 року, Додаткової угоди від 02 серпня 2011 року до Кредитного договору №06/2631к-02-07 від 19 вересня 2007 року, Додаткової угоди від 13 липня 2012 року до Кредитного договору №06/2631к-02-07 від 19 вересня 2007 року, Додаткової угоди від 12 березня 2015 року до Кредитного договору №06/2631к-02-07 від 19 вересня 2007 року, які втратили чинність на підставі Додатку №2 розділу 8 угоди Основного зобов`язання від 16 березня 2016 року.
У зв`язку з внесенням змін до кредитного договору від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07 на підставі додаткової угоди від 16 березня 2016 року б/н збільшилася базова процента ставка за користування кредитом та змінено період її нарахування, проте поручителем ОСОБА_1 такі зміни не узгоджувались шляхом внесення змін до договору поруки від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07 (у редакції додаткової угоди від 07 липня 2010 року б/н), від 02 серпня 2011 року б/н, від 13 липня 2012 року б/н, від 12 березня 2015 року б/н, а умовами цих договорів не передбачено, що такі зміни проводяться без узгодження з поручителем (шляхом повідомлення поручителя та отримання його згоди або укладені додаткових угод до договору поруки).
Отже, порука ОСОБА_1 за договорами від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07 у редакції додаткової угоди від 07 липня 2010 року б/н від 02 серпня 2011 року б/н, від 13 липня 2012 року б/н, від 12 березня 2015 року б/н припинилась на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України.
Просила залишити без задоволення апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк».
Крім цього, відзив на апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» подав і ОСОБА_3 .
Зазначив, що 02 серпня 2011 року був укладений договір поруки б/н між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 в забезпечення виконання зобов`язань по Кредитному договору №06/2631к-02-07 від 19 вересня 2007 року та Додаткової угоди б/н від 02 серпня 2011 року до нього.
13 липня 2012 року був укладений договір поруки б/н між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 в забезпечення виконання зобов`язань по Кредитному договору №06/2631к-02-07 від 19 вересня 2007 року та Додаткової угоди б/н від 13 липня 2012 року до нього.
16 березня 2016 року була підписана Додаткова угода б/н до Кредитного договору №06/2631к-02-07 від 19 вересня 2007 року.
Відповідно Додатку №2 розділу 8 додаткової угоди Основного зобов`язання від 16 березня 2016 року - підписання цієї Додаткової угоди Сторони підтверджують наступне:
Сторони погодили викласти Додатки №2 до вищевказаного Кредитного договору в новій редакції згідно додатку до цієї угоди.
У разі наявності до дати укладення цієї Додаткової угоди будь-яких інших Додатків (в тому числі, але не виключно з аналогічними номерами), якими передбачено будь-які графіки погашення кредиту (та/або окремих траншів) за цим договором, такі додатки автоматично втрачають свою чинність з дати підписання сторонами цієї Додаткової угоди. 
На підставі домовленості сторін в порядку розділу 8 додаткової угоди Основного зобов`язання від 16 березня 2016 року з урахуванням утвердження сторонами нової відсоткової ставки та визначення нового графіку платежів, Договір поруки б/н від 02 серпня 2011 року, договір поруки б/н від 13 липня 2012 року, втратили чинність в частині поручительства відповідно до Додаткової угоди 02 серпня 2011 року до Кредитного договору №06/2631к-02-07 від 19 вересня 2007 року, Додаткової угоди від 13 липня 2012 року до Кредитного договору №06/2631к-02-07 від 19 вересня 2007 року.
Таким чином ОСОБА_3 згідно договору поруки б/н від 02 серпня 2011 року та договору поруки б/н від 13 липня 2012 року поручається в частині виконання зобов`язання лише по Кредитному договору №06/2631к-02-07 в редакції від 19 вересня 2007 року.
Зазначає, що відсоткова ставка по Кредитному договору №06/2631к-02-07 в редакції від 19 вересня 2007 року, згідно п.1.1 складає 13,45%.
Дата погашення кредиту згідно п.1.1 до 18 вересня 2027 року.
Дата щомісячного платежу згідно п.4.5, не пізніше 25 числа наступного за звітним місцем.
Відсоткова ставка по Кредитному договору №06/2631к-02-07 в редакції від 16 березня 2016 року складає 14,39% - збільшення відсоткової ставки на 0,94% в порівнянні з кредитним договором в редакції від 19 вересня 2007 року.
Встановлюється підвищена відсоткова ставка в розмірі 22,39%, в порівнянні з кредитним договором в редакції від 19 вересня 2007 року зазначена норма взагалі відсутня.
Дата погашення кредиту до 10 жовтня 2027 року - збільшений період оплати на 22 дні в порівнянні з кредитним договором в редакції від 19 вересня 2007 року.
Збільшена відповідальність позичальника за ненадання Позичальником Кредитору у встановлені цим Договором строки/терміни будь-яких документів, обов`язок надання яких передбачений цим Договором, а також не повідомлення Позичальником Кредитора про факти зазначені в п.5.3.6-5.3.7 цього договору - Кредитор має право стягнути штраф з Позичальника у розмірі 10% від загальної суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за цим Договором, але не більше 350 гривень за кожний випадок такого невиконання або неналежно виконаного зобов`язання за цим Договором - збільшена відповідальність Позичальника в порівнянні з кредитним договором в редакції від 19 вересня 2007 року зазначена норма взагалі відсутня.
Дата щомісячного платежу не пізніше 10 числа наступного за звітним, зменшення строку оплати щомісячного платежу на 15 днів у порівнянні з кредитним договором в редакції від 19 вересня 2007 року.
Право Кредитора односторонньої зміни відсоткової ставки по Договору збільшена відповідальність Позичальника в порівнянні з кредитним договором в редакції від 19 вересня 2007 року зазначена норма взагалі відсутня.
Акцентує увагу на тому, що ОСОБА_3 не підписував жодних додаткових договорів поруки після 13 липня 2012 року.
Таким чином ОСОБА_3 не підписував ніяких додаткових договорів поруки стосовно внесених змін до Кредитного договору в редакції 16 березня 2016 року. 
Фактично внесені зміни до Кредитного договору в редакції 16 березня 2016 року відбулися без згоди поручителя - ОСОБА_3 , внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.
Таким чином договір поруки між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 є припиненим.
Звертає увагу на те, що представник позивача навмисно не зазначає, що Відповідно розділу 8 додаткової угоди Основного зобов`язання від 16 березня 2016 року - підписання цієї Додаткової угоди Сторони підтверджують наступне:
Сторони погодили викласти Додатки №2 до вищевказаного Кредитного договору в новій редакції згідно додатку до цієї угоди.
У разі наявності до дати укладення цієї Додаткової угоди будь-яких інших Додатків ( в тому числі, але не виключно з аналогічними номерами), якими передбачено будь-які графіки погашення кредиту (та/або окремих траншів) за цим договором, такі додатки автоматично втрачають свою чинність з дати підписання сторонами цієї Додаткової угоди.
На підставі домовленості сторін в порядку розділу 8 додаткової угоди Основного зобов`язання від 16 березня 2016 року з урахуванням утвердження сторонами нової відсоткової ставки та визначення нового графіку платежів
Тому порівняння збільшення зобов`язань договору поруки від 13 липня 2012 року з Кредитним договору №06/2631к-02-07 в редакції від 16 березня 2016 року є недопустимим, тому що відповідно до п. 1.1 договору поруки від 13 липня 2012 року ОСОБА_3 , як поручитель поручається перед Кредитором за зобов`язання Боржника ( ОСОБА_2 ) по кредитному договору №06/2631к-02-07 в редакції від 19 вересня 2007 року та додатковою угодою №б/н від 13 липня 2012 року.
Таким чином договір поруки від 13 липня 2012 року є припиненим відносно додаткової угоди №б/н від 13 липня 2012 року до кредитного договору №06/2631к-02-07 на підставі Додатку № 2 розділу 8 угоди Основного зобов`язання від 16 березня 2016 року.
Зазначає, що представник позивача у судовому засіданні суду першої інстанції підтвердила ту обставину, що договір поруки від 13 липня 2012 року не може здійснювати поруку відносно додаткової угоди №б/н від 13 липня 2012 року по кредитному договору №06/2631к-02-07, який втратив чинність на підставі Додатку №2 розділу 8 угоди Основного зобов`язання від 16 березня 2016 року.
Просив залишити без задоволення апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк».
Також свій відзив на апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» подав і ОСОБА_2 , зазначивши, що 16 червня 2021 року він подав до банку заяву за №40388 про проведення реструктуризації заборгованості по кредитному договору в редакції від 16 березня 2016 року відповідно до п.7 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування».
Зазначає, що проведення реструктуризації по кредитному договору в редакції від 16 березня 2016 року повинно здійснитися до 15 серпня 2021 року включно.
Стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за порушення зобов`язань по кредитному договору в редакції від 16 березня 2016 року є безпідставним, тому що банк відповідно до п.7 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» зобов`язаний здійснити реструктуризацію на вимогу позичальника, що в свою чергу взагалі виключає стягнення заборгованості за невиконання зобов`язань по кредитному договору в редакції від 16 березня 2016 року.
Просив залишити апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» без задоволення.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що 19 вересня 2007 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №06/2631к-02-07, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 50000 доларів США на строк 240 місяців з 19 вересня 2007 року до 18 вересня 2027 року. Процентна ставка за користування кредитом становила 13,45% річних.
10 червня 2010 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №б/н до кредитного договору від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07, якою на період з 10 червня 2010 року до 06 липня 2010 року встановлено базову процентну ставку за користування кредитом у розмірі 3,99% річних, підвищену - у розмірі 40,35% річних та погоджено, що з 07 липня 2010 року до 09 червня 2011 року застосовуватиметься базова процентна ставка у розмірі 13,45% річних, а підвищена - у розмірі 40,35% річних.
07 липня 2010 року між банком та позичальником підписано додаткову угоду №б/н до кредитного договору від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07, згідно з якою на період з 07 липня 2010 року до 09 червня 2011 року визначено, що розмір базової процентної ставки за користування кредитом становитиме 3,99% річних, підвищеної - 11,99% річних; встановлено, що з 10 червня 2011 року до 09 червня 2016 року базова процентна ставка складатиме 15,34% річних, а підвищена - 23,34% річних. 
Починаючи з 10 червня 2016 року базова процентна ставка визначена на рівні 13,45% річних, а підвищена - 21,45% річних. 
Також сторони продовжили строк кредитування до 10 жовтня 2027 року.
10 липня 2011 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №б/н до кредитного договору від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07, якою на період з 10 липня 2011 року до 01 серпня 2011 року встановлено базову процентну ставку за користування кредитом у розмірі 3,98% річних, підвищену - у розмірі 43,62% річних та погоджено, що з 02 серпня 2011 року до 09 липня 2012 року застосовуватиметься базова процентна ставка у розмірі 14,54% річних, а підвищена - у розмірі 43,62% річних.
Відповідно до додаткової угоди до кредитного договору від 02 серпня 2011 року б/н сторони визначили такі процентні ставки за кредитом: з 02 серпня 2011 року до 09 липня 2012 року базова - 3,98% річних, підвищена - 11,98% річних; з 10 липня 2012 року базова - 14,54% річних, підвищена - 43,62% річних.
13 липня 2012 року між банком та позичальником підписано додаткову угоду №б/н до кредитного договору від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07, згідно з якою на період з 13 липня 2012 року до 09 липня 2013 року визначено, що розмір базової процентної ставки за користування кредитом становитиме 8,85% річних, підвищеної - 16,85% річних. 
Починаючи з 10 липня 2013 року базова процентна ставка визначена на рівні 14,6% річних, а підвищена - 22,6% річних.
Згідно з додатковою угодою до кредитного договору від 12 березня 2015 року б/н сторони визначили такі процентні ставки за кредитом: з 12 березня 2015 року до 09 березня 2016 року базова - 8,75% річних, підвищена - 16,75% річних; з 10 березня 2016 року базова - 14,39% річних, підвищена - 22,39% річних.
16 березня 2016 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №б/н до кредитного договору від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07, якою на період з 16 березня 2016 року до 09 березня 2017 року встановлено базову процентну ставку за користування кредитом у розмірі 9,5% річних, підвищену - у розмірі 17,5% річних та погоджено, що, починаючи з 10 березня 2017 року застосовуватиметься базова процентна ставка у розмірі 14,39% річних, а підвищена - у розмірі 22,39% річних.
ВАТ «Універсал Банк» належно виконало умови кредитного договору від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07, надавши ОСОБА_2 кредитні кошти у сумі 50000 доларів США, що еквівалентно 252500 грн., шляхом переказу їх на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 , відкритий відповідно до п. 4.2 кредитного договору. 
Цей факт підтверджується меморіальним ордером від 20 вересня 2007 року № 28_27.
Позичальник ОСОБА_2 виконував умови кредитного договору від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07, сплачуючи заборгованість за кредитом, а отже, не заперечував факту отримання ним кредитних коштів.
Однак ОСОБА_2 не виконував належним чином взяті на себе за кредитним договором зобов`язання щодо щомісячної сплати частини кредиту та процентів за користування ним.
У п.5.2.4 кредитного договору від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07 (у редакції додаткової угоди від 16 березня 2016 року б/н) сторони погодили, що у випадку прострочення сплати чергового щомісячного платежу та/або інших грошових зобов`язань позичальника за договором (зокрема, але не виключно, щодо оплати кредиту (його частини) та/або процентів за користування кредитом тощо) вважається, що настав новий термін/строк виконання основного зобов`язання (всіх грошових зобов`язань) позичальника за цим договором з дня одержання позичальником повідомлення/вимоги кредитора (щодо встановлення нового терміну/строку виконання основного зобов`язання позичальника). Позичальник зобов`язаний виконати вимогу кредитора протягом 60 календарних днів з дня одержання повідомлення/вимоги кредитора про виконання у новий термін/строк основного зобов`язання (всіх грошових зобов`язань) позичальника за цим договором. Повідомлення/вимогу кредитор направляє позичальнику поштою за адресою позичальника, що вказана у цьому договорі, або за іншою адресою, яку позичальник письмово повідомив кредитору при зміні адреси.
У зв`язку з простроченням позичальником ОСОБА_2 сплати чергового щомісячного платежу АТ «Універсал Банк» надіслало йому вимогу від 29 серпня 2017 року за вих. №2738/56ГО про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07 (у редакції додаткової угоди від 16 березня 2016 року б/н), яку ОСОБА_2 отримав 02 вересня 2017 року. У цій вимозі відповідач повідомив позичальника, що у разі невиконання ним вимоги, строк повернення кредиту визнається банком таким, що настав достроково, на 61-ий день з моменту отримання цієї вимоги.
Крім того, 19 вересня 2007 року для забезпечення виконання позичальником зобов`язань, взятих за кредитним договором від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07, між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №06\2631дп-02-07, відповідно якого ОСОБА_1 поручилася за належне та своєчасне виконання позичальником ОСОБА_2 зобов`язань, які виникають з кредитного договору від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07.
Зважаючи на укладення банком та позичальником додаткової угоди від 07 липня 2010 року б/н, між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду від 07 липня 2010 року б/н до договору поруки від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07.
У зв`язку з внесенням змін до кредитного договору від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07 додатковими угодами від 02 серпня 2011 року б/н, від 13 липня 2012 року б/н, від 12 березня 2015 року б/н, від 16 березня 2016 року б/н між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено самостійні договори поруки від 02 серпня 2011 року б/н, від 13 липня 2012 року б/н, від 12 березня 2015 року б/н та від 16 березня 2016 року б/н.
П.1.1, п.1.4 договору поруки від 16 березня 2016 року б/н встановлено, що поручитель ОСОБА_1 відповідає перед кредитором за виконання боржником зобов`язання за кредитним договором за кредитним договором від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07 (у редакції додаткової угоди від 16 березня 2016 року б/н). У разі порушення боржником зобов`язання боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає право кредитора вимагати виконання зобов`язання у повному обсязі як від боржника і поручителя разом, так і від кожного з них окремо.
Пунктом 4.1 договору поруки від 16 березня 2016 року б/н визначено, що він набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами.
Згідно п. 4.2 договору поруки від 16 березня 2016 року б/н порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку/терміну виконання боржником основного зобов`язання за основним договором не пред`явить вимоги до поручителя.
Також, 02 серпня 2011 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки б/н, згідно з яким ОСОБА_3 поручився за належне та своєчасне виконання позичальником ОСОБА_2 зобов`язань, які виникають з кредитного договору від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07 (у редакції додаткової угоди від 02 серпня 2011 року б/н).
Окрім цього, банк та поручитель ОСОБА_3 уклали договір поруки 13 липня 2012 року б/н у зв`язку підписанням додаткової угоди до кредитного договору від 13 липня 2012 року б/н.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення первісного позову та стягуючи солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07 в сумі 27600 доларів США, а також частково задовольняючи зустрічні позови та визнаючи припиненою поруку ОСОБА_1 за договором поруки від 19 вересня 2007 року №06\2631дп-02-07 (у редакції додаткової угоди від 07 липня 2010 року б/н), договором поруки від 02 серпня 2011 року б/н, договором поруки від 13 липня 2012 року б/н, договором поруки від 12 березня 2015 року б/н та визнаючи припиненою поруку ОСОБА_3 за договором поруки від 02 серпня 2011 року б/н, договором поруки від 13 липня 2012 року б/н, суд першої інстанції виходив з наступного.
Оскільки боржник ОСОБА_2 не виконав вимогу банку від 29 серпня 2017 року за вих. №2738/56ГО, не усунув порушень умов кредитного договору протягом 60 календарних днів з дати отримання указаної вимоги, строк повернення кредиту у повному обсязі за договором від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07 (у редакції додаткової угоди від 16 березня 2016 року б/н) настав 02 листопада 2017 року.
Заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07 (у редакції додаткової угоди від 16 березня 2016 року б/н) становить 35741,09 доларів США, у тому числі заборгованість зі сплати тіла кредиту у сумі 31121,58 доларів США, проценти за користування кредитом у сумі 4362,53 доларів США, підвищені проценти за користування кредитом у сумі 256,98 доларів США.
Однак банком заявлено до стягнення заборгованість у сумі 27600 доларів США, що складається із заборгованості за тілом кредиту у зазначеній сумі, а тому стягненню з відповідача ОСОБА_2 підлягає сума у розмірі 27600 доларів США.
У додатковій угоді від 10 червня 2010 року б/н до кредитного договору від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07 сторони передбачили можливість кредитора нараховувати підвищені проценти за користування коштами понад встановлений строк, однак поручитель ОСОБА_1 згоду на таку зміну основного зобов`язання не надавала.
У зв`язку з внесенням змін до кредитного договору від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07 на підставі додаткової угоди від 16 березня 2016 року б/н збільшилася базова процента ставка за користування кредитом та змінено період її нарахування, проте з поручителем ОСОБА_1 такі зміни не узгоджувались шляхом внесення змін до договорів поруки від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07 (у редакції додаткової угоди від 07 липня 2010 року б/н), від 02 серпня 2011 року б/н, від 13 липня 2012 року б/н, від 12 березня 2015 року б/н, а умовами цих договорів не передбачено, що такі зміни проводяться без узгодження з поручителем, а тому порука ОСОБА_1 за договорами від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07 (у редакції додаткової угоди від 07 липня 2010 року б/н), від 02 серпня 2011 року б/н, від 13 липня 2012 року б/н, від 12 березня 2015 року б/н припинилась на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України.
Проте, пунктами 1.1, 1.4 договору поруки від 16 березня 2016 року б/н встановлено, що поручитель ОСОБА_1 відповідає перед кредитором за виконання боржником зобов`язання за кредитним договором від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07 (у редакції додаткової угоди від 16 березня 2016 року б/н), а тому позивач має право вимагати солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07 (у редакції додаткової угоди від 16 березня 2016 року б/н) з позичальника ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_1 .
Оскільки строк дії поруки встановлений сторонами у договорі, тому передбачений ч. 4 ст.559 ЦК України шестимісячний строк дії поруки не застосовується.
Строк дії поруки за договором від 16 березня 2016 року б/н підлягає обчисленню від цієї дати.
Строк дії поруки, який за умовами договору від 16 березня 2016 року б/н становить 3 роки, його слід обраховувати з 02 листопада 2017 року.
Позов про стягнення заборгованості АТ «Універсал Банк» пред`явило 19 березня 2018 року, а отже з дотриманням строку, встановленого п. 4.2 договору від 16 березня 2016 року б/н, а тому доводи ОСОБА_1 про припинення поруки за договором від 16 березня 2016 року б/н на підставі ч.4 ст.559 ЦК України є необґрунтованими.
Крім цього, у зв`язку з внесенням змін до кредитного договору від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07 на підставі додаткової угоди від 16 березня 2016 року б/н збільшилася базова процента ставка за користування кредитом та змінено період її нарахування, проте з поручителем ОСОБА_3 такі зміни не узгоджувались шляхом внесення змін до договорів поруки від 02 серпня 2011 року б/н, від 13 липня 2012 року б/н, а умовами цих договорів не передбачено, що такі зміни проводяться без узгодження з поручителем, а тому  порука ОСОБА_3 за договорами від 02 серпня 2011 року б/н, від 13 липня 2012 року б/н припинилась на підставі ч.1 ст.559 ЦК України.
Проте, з висновками суду першої інстанції, колегія суддів погодитись не може, зокрема в частині припинення поруки відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з огляду на наступне.
Визнаючи поруку ОСОБА_1 припиненою за договорами від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07 (у редакції додаткової угоди від 07 липня 2010 року б/н), від 02 серпня 2011 року б/н, від 13 липня 2012 року б/н, від 12 березня 2015 року б/н у зв`язку із збільшенням зобов`язань на підставі ч.1 ст.559 ЦК України, суд першої інстанції поклав в основу оскаржуваного рішення правові позиції Верховного Суду у постановах від 29 липня 2020 року (справа №462/266/15), від 17 листопада 2020 року (справа №705/3113/15) та від 24 грудня 2020 року (справа №924/175/20).
Разом з тим, в справі яка переглядається, протилежна ситуація, ніж та що викладена у вищезазначених постановах Верховного Суду, оскільки до кожної зміни умов кредитного договору від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07 викладеної в додаткових угодах від 07 липня 2010 року б/н, від 02 серпня 2011 року б/н, від 13 липня 2012 року б/н, від 12 березня 2015 року б/н, від 16 березня 2016 року підписувалися договори поруки від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07, додаткова угода від 07 липня 2010 року б/н до договору поруки від 19 вересня 2007 року, договір поруки від 02 серпня 2011 року б/н, договір поруки від 13 липня 2012 року б/н, договір поруки від 12 березня 2015 року б/н, договір поруки від 16 березня 2016 року, відповідно до умов яких фінансовим поручителем погоджено всі зміни викладені в додаткових угодах.
Суд першої інстанції помилково визнав договори поруки припиненими з підстав збільшення обсягу зобов`язань на підставі ч.1 ст 559 ЦК України, посилаючись на висновки Верховного Суду у постановах від 29 липня 2020 року (справа №462/266/15), від 17 листопада 2020 року (справа №705/3113/15) та від 24 грудня 2020 року (справа №924/175/20), оскільки обставини справ викладені у них кардинально відрізняються від обставин даної справи, що переглядається, а тому така судова практика не підлягає застосуванню у даній справі, та не може бути взята до уваги при винесенні судом рішення.
Норма ч.1 ст.559 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) свідчить про те, що порука припиняється за наявності факту зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.
Крім того, у постановах Верховного Суду від 19 червня 2018 року (справа №910/7389/17) та від 29 травня 2019 року (справа №910/11429/18) зазначено, що згода поручителя на збільшення обсягу своєї відповідальності має бути очевидною і наданою у спосіб, передбачений договором поруки. Випадкова поінформованість поручителя про внесення змін до основного зобов`язання і навіть відсутність з його боку заперечень про збільшення обсягу його відповідальності не може розглядатись як надання ним згоди на такі зміни.
Підписавши договори поруки від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07, додаткову угоду від 07 липня 2010 року б/н до договору поруки від 19 вересня 2007 року, договір поруки від 02 серпня 2011 року б/н, договір поруки від 13 липня 2012 року б/н, договір поруки від 12 березня 2015 року б/н, договір поруки від 16 березня 2016 року, ОСОБА_1 , як фінансовий поручитель надала свою згоду на кожну зміну викладену у додаткових угодах до кредитного договору від 19 вересня 2007 року, а тому висновок суду першої інстанції про визнання цих договорів поруки припиненими на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України є таким, що не ґрунтується на матеріалах справи та не узгоджується з вимогами чинного законодавства, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 .
Припиняючи договори поруки від 02 серпня 2011 року б/н та від 13 липня 2012 року б/н відносно ОСОБА_3 , суд першої інстанції поклав в основу оскаржуваного рішення висновок, про те, що у зв`язку з внесенням змін до кредитного договору від 19 вересня 2007 року №06/2631к-02-07 на підставі додаткової угоди від 16 березня 2016 року б/н збільшилася базова процентна ставка за користування кредитом та змінено період її нарахування, однак з поручителем ОСОБА_3 такі зміни не узгоджувались шляхом внесення змін до договорів поруки від 02 серпня 2011 року б/н та від 13 липня 2012 року б/н, а умовами цих договорів не передбачено, що такі зміни проводяться без узгодження з поручителем (шляхом повідомлення поручителя та отримання його згоди або укладення додаткових угод до договору поруки).
Проте, згідно договору поруки б/н від 13 липня 2012 року, в пункті 1.1 сторони погодили, що поручитель поручається за зобов`язаннями, що виникли з Кредитного договору №06/2631к-02-07 від 19 вересня 2007 року та додаткової угоди б/н від 13 липня 2012 року до нього в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.
Згідно п.1.1.1 - 1.1.3 додаткової угоди від 13 липня 2012 року укладеної між ОСОБА_3 та АТ «Універсал Банк», максимальний розмір базової процентної ставки за яку поручився ОСОБА_3 становить 14,54%, а за користування коштами понад встановлений строк сплачуються підвищені відсотки в розмірі - 22,6%.
Згідно п.1.1.1 - 1.1.3 додаткової угоди б/н від 16 березня 2016 року до кредитного договору №06/2631к-02-07 від 19 вересня 2007 року укладеною між ОСОБА_2 та АТ «Універсал Банк» в редакції від 16 березня 2016 року максимальний розмір базової процентної ставки становить - 14,39%, а за користування коштами понад встановлений строк сплачуються підвищені відсотки в розмірі - 22,39%.
Дані обставини не можна вважати підвищенням обсягу відповідальності в розумінні ч.1 ст.559 ЦК України, оскільки розмір базової процентної ставки за додатковою угодою від 13 липня 2012 року за яку поручився ОСОБА_3 більша ніж та, що передбачена додатковою угодою в редакції від 16 березня 2016 року, а зміна періоду нарахування відсоткової ставки не може співпадати в додатковій угоді від 16 березня 2016 року з періодами згідно з додатковою угодою від 13 липня 2012 року, оскільки додаткові угоди підписувались в різний час.
Зміна періоду нарахування відсоткової ставки встановлює лише числове значення в даному випадку та не являються збільшенням зобов`язань.
Крім того, періоди в додатковій угоді за 16 березня 2016 року не є більшими ніж періоди встановлені у минулих додаткових угодах.
Також, згідно кредитного договору №06/2631к-02-07 від 19 вересня 2007 року, строк виконання основного зобов`язання триває до 18 вересня 2027 року.
Згідно договору поруки б/н в редакції від 13 липня 2012 року, укладеною між ОСОБА_3 та АТ «Універсал Банк» в забезпечення виконання зобов`язань кредитного договору №06/2631к-02-07 від 19 вересня 2007 року в редакції додаткової угоди від 13 липня 2012 року, в п.2.2 сторони погодили що поручитель зобов`язаний виконати свої зобов`язання за договором на користь кредитора шляхом переказу/перерахування коштів у сумі заборгованості боржника за основним договором відповідно до умов основного договору та/або на рахунки вказані кредитором.
Згідно п.2.6 додаткової угоди від 13 липня 2012 року до основного договору, сторони погодили, що позичальник зобов`язаний здійснити останню сплату щомісячного платежу (повного повернення кредиту на сплату у повному обсязі процентів за користування кредитом) не пізніше 10 жовтня 2027 року, що також міститься п.2.6 додаткової угоди від 16 березня 2016 року.
Отже, дану обставину також не можна вважати підвищенням обсягу відповідальності в розумінні ч.1 ст.559 ЦК України, оскільки сторони погодили даний пункт 2.6 в додатковій угоді від 13 липня 2012 року, забезпеченій договором поруки б/н від 13 липня 2012 року.
Статтею 554 ЦК України передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому щ обсязі, що і боржник.
Згідно п.1.1 договору поруки від 13 липня 2012 року, поручитель поручається перед кредитором за виконання боржника ОСОБА_2 усіх його зобов`язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №06/2631к-02-07 від 19 вересня 2007 року та додаткової угоди б/н від 13 липня 2012 року до нього, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.
Крім того, всі пункти договору, що містяться в додатковій угоді в редакції від 16 березня 2016 року, сторони погодили в додатковій угоді в редакції від 12 березня 2012 року.
Таким чином, в п.1.1 договору поруки б/н від 13 липня 2012 року укладеному між ОСОБА_3 та АТ «Універсал Банк» чітко зазначено, що поручитель поручається за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №06/2631к-02-07 від 19 вересня 2007 року та додаткової угоди б/н від 13 липня 2012 року до нього, а тому висновок суду першої інстанції про збільшення обсягу відповідальності та як наслідок припинення поруки ОСОБА_3 за договором поруки від 02 серпня 2011 року б/н, договором поруки від 13 липня 2012 року б/н є таким, що не ґрунтується на матеріалах справи, що є також підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 . 
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_1 та АТ «Універсал Банк» підлягають частковому задоволенню, рішення районного суду скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову АТ «Універсал Банк» та відмову у задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч.1, п. 2 ч. 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача.
Оскільки колегія суддів скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення про відмову у задоволенні зустрічних позовів та задоволення первісного позову, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги на загальну суму 34 234,57грн.
Оскільки діючим цивільно-процесуальним законодавством не передбачене солідарне стягнення судового збору, вказана сума підлягає стягненню з відповідачів порівну, тобто по 11 411,52 грн. з кожного окремо.
Керуючись ст.ст.367,374,376,381-384, ЦПК України, суд, -         

постановив:
 
Апеляційні скарги ОСОБА_1 та акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.
Рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити у справі нове судове рішення. 
Позов акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити. 
Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 (місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ), ОСОБА_1 (місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 (місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» (зареєстроване місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19; код в ЄДРПОУ - 21133352) заборгованість за кредитним договором від 19 вересня 2007 року № 06/2631к-02-07 у розмірі 27 600 (двадцять сім тисяч шістсот) доларів США 00 центів.
В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Універсал Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання поруки припиненою а також зустрічного позову ОСОБА_3 до акціонерного товариства «Універсал Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про визнання поруки припиненою - відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір у розмірі по 11 411 (одинадцять тисяч чотириста одинадцять) грн. 52 коп. з кожного. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складений 21 вересня 2021 року.

Суддя-доповідач                                                      К.П. Приходько

Судді                                                                         Т.О. Писана

С.О. Журба