Ухвала
 
10 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа № 2-49-2005
 
провадження № 61-14054ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю., 
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 червня 2021 року, постанову Черкаського апеляційного суду від 27 липня 2021 року, рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2005 року, ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 28 вересня 2005 року, ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 13 вересня 2007 року, ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 22 вересня 2010 року, ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 22 листопада 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаська продовольча компанія», товариства з обмеженою відповідальністю «Варта-Сервіс» про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
03 лютого 2003 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаська продовольча компанія» (далі - ТОВ «Черкаська продовольча компанія»), товариства з обмеженою відповідальністю «Варта-Сервіс» (далі - ТОВ «Варта-Сервіс») про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.
 
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2005 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 28 вересня 2005 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2005 року залишено без зміни.
 
Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 13 вересня 2007 року (який відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій» щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ» від 22 лютого 2007 року № 697-V здійснював повноваження Верховного Суду України щодо розгляду касаційних скарг, поданих на рішення Апеляційного суду Черкаської області) касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 28 вересня 2005 року залишено без змін.
 
У червні 2021 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про роз`яснення рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2005 року у цій справі.
 
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 червня 2021 року вказану заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення залишено без задоволення. Мотивуючи її тим, що рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2005 року є чітким, конкретним, зрозумілим та не потребує будь-яких роз`яснень.
 
У червні 2021 року ОСОБА_1 повторно звернувся до суду першої інстанції із заявою про роз`яснення рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2005 року, обґрунтовуючи тими ж доводи, як у його попередній заяві про роз`яснення цього ж судового рішення.
 
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 червня 2021 року заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення залишено без розгляду, оскільки подання чергової заяви про роз`яснення судового рішення визнано зловживанням процесуальними правами.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 27 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 червня 2021 року залишено без змін.
 
У серпні 2021 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на зазначені судові рішення, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.
 
25 серпня 2021 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями, справу призначено судді-доповідачеві Осіяну О. М.
 
Щодо касаційного оскарження в частині ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 червня 2021 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 27 липня 2021 року суд дійшов наступного висновку. 
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до абзацу 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, у касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неповне дослідження наявних у справі матеріалів, а тому висновки суду не  відповідають матеріалам справи та порушують права заявника на судовий захист.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 6 частини другої статті 389 ЦПК України. 
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій частині необхідно відкрити.
 
Щодо оскарження рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2005 року та ухвали апеляційного суду Черкаської області від 28 вересня 2005 року слід відмовити виходячи з наступного.
 
Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 13 вересня 2007 року (який відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій» щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ» від 22 лютого 2007 року № 697-V здійснював повноваження Верховного Суду України щодо розгляду касаційних скарг, поданих на рішення Апеляційного суду Черкаської області) касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 28 вересня 2005 року залишено без змін.
 
Крім того, ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2020 року (провадження № 61-4984ск20) ОСОБА_1 відмовлено у відкритті касаційного провадження на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2005 року з підстав, передбачених пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України.
 
Пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.
 
Як вбачається із матеріалів касаційного провадження, Верховним Судом постановлено ухвалу від 19 березня 2020 року про відмову у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на це саме судове рішення та у цій самій цивільній справі.
 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
 
У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.
 
Як вбачається з матеріалів касаційного провадження, ОСОБА_1 скористався передбаченим законом правом на касаційне оскарження судового рішення у цій справі, Верховним Судом постановлено ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, після чого заявник повторно подає касаційну скаргу на те ж саме судове рішення, що є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.
 
Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Також, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, та інше.
 
Щодо оскарження ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 13 вересня 2007 року та ухвал апеляційного суду Черкаської області від 22 вересня 2010 року, від 22 листопада 2010 року суд дійшов наступного висновку.
 
У відкритті касаційного провадження в цій частині слід відмовити з огляду на таке.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Судами установлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2005 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Також, цим рішенням змінено дату звільнення ОСОБА_1 .
 
Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 28 вересня 2005 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на указане судове рішення від 13 червня 2005 року відхилено, яке залишено без змін та змінено дату звільнення ОСОБА_1 .
 
Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 13 вересня 2007 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2005 року й ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 28 вересня 2005 року залишено без змін.
 
Ухвалою Верховного суду України від 01 лютого 2008 року у допуску до провадження у зв`язку з винятковими обставинами скарги ОСОБА_1 про перегляд рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2005 року, ухвали апеляційного суду Черкаської області від 28 вересня 2005 року та ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 13 вересня 2007 року, постановленої у касаційному порядку, у зв`язку з винятковими обставинами та у витребуванні справи відмовлено. 
 
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 липня 2010 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2005 року за нововиявленими обставинами відмовлено. 
 
Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 22 вересня 2010 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 липня 2010 року про перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами залишено без розгляду.
 
Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 22 листопада 2010 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а оскаржувану ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 липня 2010 року у цій справі залишено без змін.
 
У подальшому ОСОБА_1 неодноразово подавалися до судів різних інстанцій скарги з вимогами про скасування рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2005 року по суті спору у цій справі, також про його роз`яснення, крім того про роз`яснення інших судових рішень першої та апеляційної інстанцій.
Так, заявником ОСОБА_1 подавалися заяви про роз`яснення рішення від 13 червня 2005 року у задоволенні яких судами було відмовлено. 
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 грудня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1  відмовлено. 
Постановою Черкаського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року ухвалу суду від 10 грудня 2019 року залишено без змін. 
Також ним подано аналогічну заяву про роз`яснення рішення від 13 червня 2005 року, яку ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 червня 2021 року залишено без задоволення, та постановою Черкаського апеляційного суду від 20 липня 2021 року вказану ухвалу суду залишено без змін.
 
Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
 
Пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України установлено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.
 
З урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили (пункт 1 частина друга статті 424 ЦПК України).
 
Установлений пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України трирічний строк для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, є присічним й поновленню не підлягає.
 
Таким чином, установивши, що судові рішення апеляційного суду Черкаської області від 22 вересня 2010 року та від 22 листопада 2010 року, які заявник просив переглянути за нововиявленими обставинами, а також ухвала апеляційного суду Чернігівської області від 13 вересня 2007 року набрали законної сили, суд відмовляє у відкритті провадження у справі, оскільки заявником пропущено трирічний строк подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, встановлений статтею 424 ЦПК України.
 
Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, щоб коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточного судового рішення та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення іншого рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, від 09 червня 2011 року, §§ 42-43).
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19  грудня 1997 року).
 
Згідно з частиною третьою статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаська продовольча компанія», товариства з обмеженою відповідальністю «Варта-Сервіс» про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 червня 2021 року, постанову Черкаського апеляційного суду від 27 липня 2021 року. 
 
Витребувати з Соснівського районного суду м. Черкаси справу № 2-49-2005.
 
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у місячний строк. 
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2005 року, ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 28 вересня 2005 року, ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 13 вересня 2007 року, ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 22 вересня 2010 року, ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 22 листопада 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаська продовольча компанія», товариства з обмеженою відповідальністю «Варта-Сервіс» про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди відмовити.
 
Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріали надіслати заявникові. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                        О. М. Осіян

                                                                                                             О. В. Білоконь

                                                                                                                        Н. Ю. Сакара