Постанова                              
Іменем України                             
 
29 червня 2021 року 
м. Київ
справа № 766/17468/16-ц
провадження № 61-10012св19
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А.С. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Яремка В. В.,   
учасники справи:
позивач -ОСОБА_1 ,
відповідачі: Приватне акціонерне товариство «Молодіжний житловий комплекс», Херсонське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фрнд сприяння молодіжному житловому будівництву»,
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 15 січня 2019 року у складі судді Хайдарової І. О. та постанову Херсонського апеляційного суду Херсонської області від 16 квітня 2019року у складі колегії суддів: Склярської І. В., Пузанової Л. В., Чорної Т. Г., 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Молодіжний житловий комплекс» (далі - ПрАТ «Молодіжний житловий комплекс»), Херсонського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» (далі - ДСФУ «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Фонд) про примусове виконання обов`язку в натурі.
Позов мотивований тим, що 15 вересня 2004 року між ДУ «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та Акціонерним товариством закритого типу «Молодіжний житловий комплекс» (далі - АТЗТ «Молодіжний житловий комплекс»), правонаступником якого є ПрАТ «Молодіжний житловий комплекс», укладена інвестиційна угода № 68-Х про будівництво 85-квартирного цегляного житлового будинку АДРЕСА_1 (2 черга).
02 серпня 2005 року між ДУ «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та ним укладено кредитну угоду № 2108200500357. 29листопада 2005 року укладено додатковий договір № 1 до кредитної угоди,згідно з якою йому надано кредит у сумі 144 687,81 грн на будівництво (реконструкцію) житла загальною площею 81,16 кв. м. 
02 серпня 2005 року між ДУ «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», ним та АТЗТ «Молодіжний житловий комплекс» укладено    договір № 68-Х-19 про дольову участь у будівництві (реконструкції) житла, за умовами якого Фонд вносить інвестиції у будівництво (реконструкцію) квартири коштами позичальниками, а акціонерне товариство передає квартиру.За умовами договору він повинен прийняти збудовану квартиру, після чого сплатити остаточну вартість. Проте відповідачі не виконують умови зазначених угод, а саме не проводять огляд квартири, не замовляють технічну документацію та не передають йомуквартиру.
29 листопада 2017 року позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій, посилаючись на відсутність у нього підстав та необхідних документів для отримання в бюро технічної інвентаризаціїтехнічної документації на квартиру, остаточно просив:
- зобов`язати ПрАТ «Молодіжний житловий комплекс» звернутися з замовленням (листом-замовленням) до Комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» ХОР для виготовлення технічної документації на квартиру АДРЕСА_2 на його ім`я;
- зобов`язати відповідачіввиконати зобов`язання за інвестиційною угодою                     № 68-Х про будівництво житла від 15 вересня 2004 року, а саме провести разом з ним огляд квартири  АДРЕСА_2 та скласти і підписати за його результатом акт огляду квартири;
- зобов`язати відповідачів виконати зобов`язання за інвестиційною угодою                    № 68-Х про будівництво житла від 15 вересня 2004 року, а саме передати йому квартиру    АДРЕСА_2 та скласти акт прийому-передачі квартири.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 15 січня                       2019 року у позові відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що Фонд та ПрАТ «Молодіжний житловий комплекс» в інвестиційній угоді встановили порядок передачі квартири, який передбачає отримання Фондом від організації письмового повідомлення про введення будинку в експлуатацію, огляду квартири разом з позичальником та при наявності відповідності квартири складання акта прийома-передачі, його підписання. Спірні правовідносини врегульовані і кредитною угодою між Фондом та позивачем, умови пункту 4.2 якої пов`язані з розділом 5 інвестиційної угоди. Відповідно до пункту 4.2.1 кредитної угоди з моменту відправлення Фондом позичальнику повідомлення про введення житла в експлуатацію ОСОБА_1 зобов`язується протягом 10 робочих днів внести остаточну суму першого внеску після отримання в бюро технічної інвентаризації технічного паспорта з урахуванням фактичної площі збудованого (реконструйованого) житла; протягом 7 робочих днів разом з фондом прийняти збудоване житло шляхом підписання акта передачі квартири; у разі виявлення недоліків та дефектів в збудованому житлі (згідно з специфікацією до договру про дольову участь у будівництві) прийняти квартиру протягом трьох днів з моменту усунення недоліків підрядною організацією. 
Згідно із пунктом 4.4. інвестиційної угоди після завершення будівництва і здачі будинку або його пускового комплексу в експлуатацію організація разом з Фондом протягом місяця з дати затвердження акта про здачу будинку в експлуатацію на підставі цієї угоди та договору передають квартири фонду та позичальникам шляхом оформлення акта прийому-передачі та проводять остаточний розрахунок за збудовані квартири. Таким чином, переданняпозичальнику квартири передбачає виконання позивачем обов`язків, виконання яких не доведено. Суд встановив та не заперечував позивач, що ним не сплачено остаточної суми першого внеску. 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Херсонського апеляційного суду Херсонської області від 16 квітня 2019 року рішення суду першої інстанції частково змінено, виключено з його мотивувальної частини висновки суду про те, щоумовами інвестиційної угоди та договору про дольову участь не визначено та не конкретизовано порядок передання квартири позичальнику, не визначено, яка саме із зазначених сторін угод повинна отримати технічну документацію на спірну квартиру. В іншій частині рішення суду залишено без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про відсутність підстав для задоволення позову, доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують. Проте, враховуючи доводи апеляційної скарги щодо неповного з`ясування судом першої інстанції буквального та логічного змісту договорів, намірів сторін договірних відносин, висновки суду про те, що умовами Інвестиційної угоди та договору про дольову участь не визначено та не конкретизовано порядок передання квартири позичальнику, не визначено, яка саме із зазначених сторін угод повинна отримати технічну документацію на спірну квартиру, не ґрунтуються на обставинах справи, умовах угод та нормах, викладених в Положенні про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 травня 2001 року № 584 (далі - Положення).
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У травні 2019 року ОСОБА_1  звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та задовольнити позов. 
Аргументи учасників справи
Доводи особа, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що договірними положеннями не передбачено покладення на одну із сторін обов`язку отримати технічний паспорт на квартиру. ПрАТ «Молодіжний житловий комплекс» виконувати такий обов`язок відмовляється, а він позбавлений можливості у зв`язку із відсутністю необхідних для цього документів. За звичаями ділового обороту оплата товару проводиться після його огляду, проте йому квартиру за актом-прийому передачі не передано, у зв`язку з чим він не має можливості її оцінити.
Існує інший спір про стягнення із нього відповідачами заборгованості за договором про дольову участь у будівництві у розмірі 461 280,13 грн. Тобто, з нього судовим рішенням стягнуто суму коштів, проте квартиру не передано. У справі про розірвання вказаного договору суди встановили, що остаточному розрахунку за квартиру передує виготовлення технічного паспорта, а йому у виготовленні цього документа КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» ХОР відмовило з огляду на відсутність акта прийому-передачі квартири та листа-замовлення забудовника. 
Аргументи інших учасників справи
У відзиві на касаційну скаргу ТОВ «Молодіжний житловий комплекс» зазначає, що ОСОБА_1 не виконав зобов`язання щодо отримання технічного паспорта на квартиру й остаточного розрахунку. Позивач неодноразово звертався до суду із вимогами про розірвання договору, визнання права власності на квратиру, про примусове виконання обов`язку щодо передачі квартири за актом прийому-предачі. У задоволенні вказаних позовів ОСОБА_1 відмовлено. З позивача у судовому порядку стягнуто заборгованість за договором про дольову участь у розмірі 461 280,13 грн. Доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_1 не оглядав квартиру, не має можливості отримати технічний паспорт спростовуються матеріалами справи та змістом договірних положень. Крім того, подання забудовником листа-замовлення та акта приймання-передачі квартири не передбачено законодавством. 
У відзиві на касаційну скаргу ДСФУ «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» просила її залишити без задоволення, а судові рішення без змін.
ОСОБА_1 в касаційній скарзі наводить аргументи, які не відповідають дійсності, оскільи не грунтуються на нормах закону, а є особистими думками та припущеннями і не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій. Згідно з кредитною угодою оформлення технічного паспорта на квартиру є обов`язком позичальника.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано справу.
У серпні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
Позиція Верховного Суду
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року).
Касаційна скарга у цій справі подана у травні 2019 року, а тому вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 460-ІХ.
Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, відзиви на неї, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
15 вересня 2004 року між ДСФУ «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та ПрАТ «Молодіжний житловий комплекс» укладена інвестиційна угода про будівництво житла № 68-Х (з додатковими договорами до неї), відповідно до якої Фонд зобов`язується внести інвестиції в будівництво 85-квартирного цегляного житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку та на умовах, передбачених цією угодою, та прийняти готові до заселення квартири для наступного оформлення у власність позичальникам.
02 серпня 2005 року між ДСФУ «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» (Фонд) і ОСОБА_1 (позичальник) та ПрАТ «Молодіжний житловий комплекс» (організація) укладений договір про дольову участь в будівництві (реконструкції) житла № 68-Х-19 (з додатковими угоди до нього), згідно якого Фонд вносить інвестиції у будівництво квартири коштами позичальника, а організація передає квартиру згідно з Положенням та актом прийому-передачі.
02 серпня 2005 року між ДСФУ«Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» і ОСОБА_1 укладена кредитна угода № 2108200500357 (зі змінами відповідно до додаткового договору від 29 листопада 2005 року № 1), згідно з якою ОСОБА_1 надається прямий адресний (цільовий) кредит у сумі 144 687,81 грн з терміном повернення 30 років з дати укладення кредитної угоди.
Житловий будинок АДРЕСА_1 введено в експлуатацію відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області 28 січня 2013 року.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Основним нормативним актом, який регулює взаємовідносини між суб`єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода) (частина перша статті 9 Закону України «Про інвестиційну діяльність»).
Згідно з частиною другоюстатті 509 ЦК Українизобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договору.
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За положеннями статей 626, 628 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У статті 629 ЦК України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Умови набуття права власності на збудоване (реконструйоване) за рахунок кредиту житло врегульовано у Положенні про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 травня 2001 року №584. 
Відповідно до пунктів 39-41 Положення умови набуття позичальником права власності на збудоване (реконструйоване) і придбане за рахунок кредиту житло визначаються кредитним договором. Відповідно до кредитного договору позичальникові в установленому порядку видається свідоцтво про право власності на збудоване (реконструйоване) житло. Фінансування витрат, пов`язаних з оформленням цих документів, здійснюється за рахунок позичальника. З метою забезпечення погашення кредиту між регіональним управлінням Фонду та позичальником відповідно до умов кредитного договору укладається договір про іпотеку збудованого (реконструйованого) або придбаного житла. У разі кредитування будівництва (реконструкції) індивідуального будинку та господарських приміщень договір про іпотеку земельної ділянки укладається разом з кредитним договором.
Передача в заставу збудованого (реконструйованого) або придбаного житла здійснюється одночасно з оформленням права власності позичальника на це житло.
Фінансування витрат, пов`язаних з нотаріальним посвідченням зазначених договорів та оформленням права власності, здійснюється за рахунок позичальника.
Сторони встановили між собою порядок передачі квартири. Відповідно до пункту 7 договору №68-Х-19 від 02 серпня 2005 року про дольову участь в будівництві (реконструкції) житла, порядок передачі квартири, згідно з цим договором, від Організації до Фонду та Позичальника регулюється розділом 5 інвестиційної угоди про будівництво (реконструкцію) житла від 15 вересня 2004 року №68-Х. За умовами пункту 8 договору від 02 серпня 2005 року договір діє до моменту підписання актаприйому-передачі квартири.
Згідноз пунктом 5.2 інвестиційної угоди про будівництво житла №68-Х                           від 15 вересня 2004 року не пізніше 7 робочих днів з дати отримання фондом від організації письмового повідомлення про введення будинку в експлуатацію сторони разом з позичальником проводять огляд квартир, що передаються. Якщо квартири відповідають вимогам, встановленим законодавством та договорами, сторони складають акт прийома-передачі квартир достроково.
Пунктом 5.3 врегульовано підстави складання актатехнічного стану квартири.
Передача квартир Фонду та позичальнику здійснюється організацією протягом 3-ох робочих днів з дати огляду квартир шляхом підписання акта прийому-передачі квартир (пункт 5.5. договору).
На підставі актів прийому-передачі квартир, підписаних за участю позичальника,складається зведений акт, який підписується сторонами (пункт 5.6. договору).
Спірні правовідносини врегульовані такожкредитною угодою між Фондом та позивачем, умови пункту 4.2 якої пов`язані з розділом 5 інвестиційної угоди. 
Відповідно до підпункту 4.2.1 пункту 4.2 кредитної угоди з моменту відправлення Фондом позичальнику повідомлення про введення житла в експлуатацію ОСОБА_1 зобов`язується протягом 10 робочих днів внести остаточну суму першого внеску після отримання в бюро технічної інвентаризації технічного паспорта, з урахуванням фактичної площі збудованого (реконструйованого) житла; протягом 7 робочих днів разом з Фондом прийняти збудоване житло шляхом підписання акта передачі квартири; у разі виявлення недоліків та дефектів в збудованому житлі, (згідно з специфікацією до договру про дольову участь у будівництві) - прийняти квартиру протягом трьох днів з моменту усунення недоліків підрядною організацією. 
Згідно із пунктом 4.4. Інвестиційної угоди після завершення будівництва і здачі будинку або його пускового комплексу в експлуатацію організація разом з Фондом протягом місяця з дати затвердження акта про здачу будинку в експлуатацію на підставі цієї угоди та договору передають квартири Фонду та позичальникам шляхом оформлення акта прийому-передачі та проводять остаточний розрахунок за збудовані квартири.
Розділ 10Положення містить умови надання та порядок оформлення кредиту,за змістом якого друга частина коштів вноситься кандидатом «під час остаточних розрахунків протягом 10 днів після отримання в бюро технічної інвентаризації технічного паспорта з урахуванням фактичної площі збудованого (реконструйованого) житла - решту коштів». 
Посилаючись на неналежність виконання зобов'язань відповідачами щодо виготовлення технічної документації на квартиру АДРЕСА_2 та передачі цієї квартири йому, ОСОБА_1 помилився щодо суб`єкта виконання вказаного обов`язку, залишивши поза увагою зміст підпункту 4.2.1 пункту 4.2 кредитної угоди та розділу 10 Положення про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла. 
Таким чином, доводи касаційної скарги про те, що договірними положеннями не передбачено умов щодо покладення на одну із сторін обов`язку отримати технічний паспорт на квартиру, спростовуються змістом наведених договорів. 
Посилання ОСОБА_1 на неможливість виготовлення технічного паспорту з огляду на відсутність акта прийому-передачі квартири та листа-замовлення забудовника є безпідставним, оскільки заявник не вказав правової підстави надання вказаних документів при проведенні технічної інвентаризації квартири, а Інструкція про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затверджена наказом Державного комітетубудівництва, архітектурита житлової політики України 24 травня 2001 року № 127(у редакції наказу Міністерства регіональногорозвитку, будівництвата житлово-комунального господарства України від 26 липня 2018 року № 186), таких вимог не містить. 
Крім того, за змістом частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Рішенням Херсонського міського суду від 15 січня 2019 року у справі                                 № 766/17468/16, залишеним без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову до ПрАТ «Молодіжний житловий комплекс», Фонду про примусове виконання обов`язку в натурі та встановлено, що передачі позичальнику квартири передує ряд його обов`язків, визначених договорами та Положенням про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, виконання яких позивачем не доведено, у тому числі не доведено проведення ОСОБА_1 остаточного розрахунку за збудовану квартиру.
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 25 квітня                       2018 року, залишеним без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 24 січня 2019 року та постановою Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі № 668/10331/15-ц, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Молодіжний житловий комплекс» заборгованість за договором дольової участі у будівництві в розмірі 461 280,13 грн, з яких: сума основного боргу -253 226,62 грн, інфляційні втрати - 188 988,67 грн, 3 % річних від простроченої суми - 19 064,84 грн. 
Отже, судовими рішеннями встановлено, що ОСОБА_1 не виконав договірні положення щодо остаточного розрахунку за квартиру після прийняття житлового будинку в експлуатацію, виходячи із фактичної вартості будівництва, а тому колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову, оскільки виконання відповідачами заявлених позивачем вимог обумовлене проведенням ОСОБА_1 остаточного розрахунку, що ним не здійснено. 
Інші доводи касаційної скарги за своїм змістом зводяться до незгоди з наданою судами першої та апеляційної інстанцій оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, спрямовані на доведення необхідності переоцінки цих доказів і обставин. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями  щодо встановлення обставин та оцінки доказів у справі. 
Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів. Відповідний правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц.
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і дали їм належну оцінку згідно зі статтями 76-81, 89 ЦПК України, правильно встановили обставини справи, внаслідок чого ухвалили законні й обґрунтовані судові рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права.
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки у цій справі оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, то розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.
Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі  колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 15 січня 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду Херсонської області від 16 квітня 2019 року. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                           А. С. Олійник
 І. Ю. Гулейков 
 В. В. Яремко