ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

21 липня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 340/1300/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Дурасової Ю.В., Лукманової О.М.,     
за участю секретаря судового засідання Новошицької О.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні  в м. Дніпро апеляційні скарги ОСОБА_1 та  Кропивницького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України  у Кіровоградській області  на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.06.2020 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Кропивницького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України  у Кіровоградській області   про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

24.04.2020 р. ОСОБА_1   звернувся до Кіровоградського  окружного адміністративного суду з адміністративним позовом  до Кропивницького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України  у Кіровоградській області   про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, де просив: визнати неправомірними дії Кропивницького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України  у Кіровоградській області   по винесенню  індивідуального акту - постанови «Про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати» № 1101/90116/9011672 від 18.03.2020 р.
Скасувати індивідуальний акт - постанову Кропивницького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України  у Кіровоградській області   «Про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати» № 1101/90116/9011672 від 18.03.2020 р.
Визнати неправомірними дії  Кропивницького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України  у Кіровоградській області   по винесенню постанови «Про повернення зайво виплаченої суми страхової виплати» № 1101/90116/9011673 від                   18.03.2020 р.
Скасувати індивідуальний акт - постанову Кропивницького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України  у Кіровоградській області  «Про повернення зайво виплаченої суми страхової виплати» № 1101/90116/9011673 від 18.03.2020 р.;
Стягнути з відповідача моральну шкоду, завдану неправомірними діями по винесенню постанови «Про повернення зайво виплаченої суми страхової виплати» № 1101/90116/9011673 від 18.03.2020 р. в розмірі  1  101  652 грн.
Рішенням Кіровоградського  окружного адміністративного суду від 11.06.2020 р.  адміністративний позов задоволений частково. Визнані протиправними та скасовані постанови    «Про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати» № 1101/90116/9011672 від 18.03.2020 р. та  «Про повернення зайво виплаченої суми страхової виплати»   № 1101/90116/9011673 від 18.03.2020 р., а в решті позову відмовлено.
Рішення суду мотивоване тим, що відповідач, приймаючи спірні рішення, порушив принцип юридичної визначеності, оскільки майже 15 років позивач отримував нараховану Фондом щомісячну страхову виплату, що спірним рішенням зменшено в 3 рази, а вимоги щодо стягнення моральної шкоди є необгрунтованими.
Не погодившись з рішенням суду позивач  подав апеляційну скаргу, де просив  скасувати Рішення Кіровоградського  окружного адміністративного суду від 11.06.2020 р. в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання неправомірними дій відповідача та стягнення моральної шкоди, ухвалити нове рішенням, яким  задовільнити позовні вимоги повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що незгода відповідача з рішенням суду, що набрало законної сили в 2004 р., не може вважатися «арифметичною помилкою». Саме, не визнання дій відповідача неправомірними  при прийнятті спірних рішень порушили право позивача на ефективний захист прав позивача на захист, а оскільки не визнанні протиправними дії,  не стягується і моральна шкода.
На апеляційну скаргу позивача, відповідачем наданий відзив, де зазначили, що дії відповідача при винесенні спірних постанов були правомірними, оскільки такий механізм передбачений ст. 44 та ч.9 ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 р. № 1105-Х1У, а тому просили апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.
Не погодившись з рішенням суду відповідач  подав апеляційну скаргу, де просив  скасувати Рішення Кіровоградського  окружного адміністративного суду від 11.06.2020 р. та позов   ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалюючи рішення суд першої інстанції не повністю з`ясував обставини справи, не надав оцінку безспірним доказам, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права.
На апеляційну скаргу  відповідача позивачем  наданий відзив, де зазначив, що відповідач вважає арифметичною помилкою обставини справи і методику розрахунку втраченого  заробітку, що встановлене рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограду від 05.04.2004 р., в зв`язку з чим різниця в методиці визначення середнього заробітку до настання страхового випадку не може вважатися арифметичною помилкою, та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги відповідача.
В судовому засідання апеляційної інстанції  позивач просив задовольнити його апеляційну скаргу, проти апеляційної скарги відповідача заперечував, представники відповідача просили задовольнити їх апеляційну скаргу та заперечували проти задоволення апеляційної скарги позивача.
Дослідивши матеріали справи, докази по справі та вислухавши учасників процесу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційних скарг в зв`язку з наступним.
Судом встановлено, що      ОСОБА_1 перебуває не обліку в Кропивницькому відділенні УВДФСС з 03.06.2002 р., має зареєстрований страховий випадок - трудове каліцтво, що стався 16.04.2001 р. За висновком МСЕК від 24.04.2013 р. серії 10 ААА № 062803 потерпілому встановлена стійка втрата професійної працездатності 70% та 2 група інвалідності безстроково.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.04.2004 р. встановлено, що 16.04.2001 р. ОСОБА_1  в результаті нещасного випадку на виробництві, втратив працездатність та зобов`язано відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Кіровограді призначити щомісячну грошову допомогу станом на 16.02.2004 р. в розмірі 1945,76 грн.
З матеріалів справи слідує, що   рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограду від 01.02.2017 р.  по справі №  22-ц/781/765/17 в задоволенні позову ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Кропивницькому  щодо неправомірної бездіяльності відповідача по перерахунку щомісячних страхових виплат в зв`язку з підвищенням мінімальної заробітної плати з врахуванням інфляції за період з 01.09.2014 р. по 31.05.2015 р., відмовлено.
Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 22.05.2017 р.  рішення Ленінського районного суду м. Кіровограду від 01.02.2017 р. скасоване та прийняте нове рішення, де позов задоволений частково та стягнено з відповідача на користь позивача 133  543,51 грн заподіяної шкоди.
Крім того, постановою  Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.05.2016 р. по справі  2-а-2684/11/1111  позов ОСОБА_1  до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Кропивницькому  щодо неправомірної бездіяльності відповідача по перерахунку щомісячних страхових виплат в зв`язку з підвищенням мінімальної заробітної плати з врахуванням інфляції за період з 01.05.2010 р. по 31.01.2011, задоволений повністю.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2016 р.  постанову  Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.05.2016 р. скасовано та відмовлено у задоволенні позову.
Постановою Верховного Суду від 11.12.2019 р. постанова  Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.05.2016 р. та постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2016 р.   скасовані та прийняте нове рішення,  яким позов задоволений частково, визнано протиправну бездіяльність відповідача та зобов`язано відповідача виплатити позивачу недонараховані  за період з 01.12.2010 р. по 01.01.2015 р. в зв`язку з підвищенням мінімальної заробітної плати, щомісячні страхові суми, відкориговані в зв`язку із зростанням цін на споживчі товари в порядку, встановленому ст. 34 Закону України «Про оплату праці».
Провадження у справі в частині позовних вимог за період з 01.09.2004 р. по 30.11.2010р. - закрито.
Керуючись Законом України від 23.09.1999 №1105 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон) для забезпечення здійснення внутрішнього контролю та аудиту у структурних підрозділах управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, наказом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 14.08.2018 №374-ОД затверджений Порядок здійснення внутрішнього контролю та аудиту у виконавчій дирекції Фонду соціального страхування України та її робочих органах.
Метою проведення внутрішнього контролю (аудиту) є встановлення стану виконання функцій та завдань, визначених законодавством у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування, використання фінансових і матеріальних ресурсів, формування кошторисів та планів асигнувань, ведення бухгалтерського обліку і складання бюджетної та фінансової звітності, ефективного та раціонального використання страхових коштів тощо.
Так, розділом 2 Порядку встановлені заходи внутрішнього контролю: комплексна перевірка, тематична перевірка, плановий захід внутрішнього контролю та позаплановий захід внутрішнього контролю, та всі заходи повинні бути проведені на підставі наказу керівника виконавчої дирекції даного Фонду.
          Однак, з матеріалів справи слідує, що самоперевірка відповідачем проведена без наявності відповідного наказу керівника.
Крім того, статтею 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що «1. Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів».
Але судом встановлено, що відповідну заяву позивач чи заінтересована особа не подавали.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач, без належних правових підстав, провів самоперевірку особової справи потерпілого - позивача по справі, в зв`язку з чим суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що такі дії відповідача є протиправними, а рішення, прийняті в результаті цих дій - незаконними, що підлягають скасуванню.
Так, суд встановив, що актом самоперевірки від 18.03.2020 р.,  головним спеціалістом відділу  страхових виплат та матеріального забезпечення, ОСОБА_2 при перевірці  особової справи про страхові виплати № 90116 ОСОБА_1 зроблений висновок про необхідність проведення розрахунку місячних страхових виплат ОСОБА_1 з  фактичної середньомісячної заробітної плати потерпілого до настання страхового випадку - 297,83 грн, згідно довідки страхувальника № 5/06-03 від 02.06.2003 р. та призначити з 01.03.2020 р. ОСОБА_1 щомісячну страхову виплату з розрахунку середньомісячної заробітної плати потерпілого до настання страхового випадку, а саме, 297,83 грн та винести відповідну постанову. Визначити суму зайво виплачених коштів. 
Згідно п.9 ст. 47 Закону 1105 (суми, одержані в рахунок страхових виплат потерпілим або особою, яка має право на ці виплати, можуть бути утримані Фондом, якщо про їх виплату прийнято на підставі підроблених документів або подано свідомо неправдиві відомості, а також якщо допущено помилку, яка впливає на суму страхових сум) та п. 1.8 Порядку призначення, перерахування, проведення страхових виплат, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 р. № 11(повернення зайво виплачених сум проводиться на підставі постанови управління (відділення) Фонду, винести постанову про повернення зайво виплаченої суми страхової виплати, утримання 20%  до  повернення загальної суми переплати.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач, вважаючи, що   ОСОБА_1 отримував не коректну (завищену) суму щомісячних страхових виплат починаючи з березня 2005 р. по квітень 2020р.,  здійснив опрацювання справи потерпілого на виробництві ОСОБА_1 , під час чого виявив арифметичну помилку у розрахунках щомісячних страхових виплат починаючи з березня 2005 р., після чого склав акт самоперевірки від 18.03.2020 р., в результаті чого виявив переплату страхових виплат в розмірі 1  101  652, 78 грн.
На підставі акту самоперевірки від 18.03.2020 р., 18.03.2020 р. відповідачем прийняті постанови:
Про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати, де на підставі ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» вирішено продовжити потерпілому ОСОБА_1  раніше призначену щомісячну страхову виплату в розмірі 3218,01 грн та виплати проводити з 01.03.2020 р. безстроково.
Про повернення зайво виплаченої страхової виплати, де на підставі ч.9 ст. 47, ст. 44   Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» вирішено відраховувати із суми страхової виплати «Щомісячну страхову виплату в разі стійкої втрати професійної працездатності» потерпілого ОСОБА_1  суму в розмірі 20 % за кожний місяць, починаючи з 01.03.2020 р. до погашення суми зайво виплачених коштів в розмірі 1  101  652,78 грн Підстава для відрахування: акт самоперевірки від 18.03.2020 р.
Так, статтею  47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що « 9. Суми, одержані в рахунок страхових виплат потерпілим або особою, яка має право на ці виплати, можуть бути утримані Фондом, якщо рішення про їх виплату прийнято на підставі підроблених документів або подано свідомо неправдиві відомості, а також якщо допущено помилку, яка впливає на суму страхових виплат». 
Однак, як слідує з матеріалів справи, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження надання позивачем підроблених документів чи неправдивих відомостей.
Крім того, згідно   «Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат», затвердженого Постановою  Фонду соціального страхування України № 11 від 19.07.2018 р. встановлено, що «1.8. Повернення зайво виплачених сум проводиться на підставі постанови управління (відділення) Фонду. При кожній виплаті щомісячної страхової суми загальний розмір відрахування не може перевищувати двадцяти відсотків, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятдесяти відсотків щомісячної страхової виплати, яка належить до виплати потерпілому або особі, яка має на це право. Відсоток відрахування може бути збільшений за згодою отримувача страхових виплат».
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач зазначає, що до ушкодження здоров`я (до настання страхового випадку) середньомісячний заробіток ОСОБА_1 становив 297,83 грн, а відповідно ч.1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» сума щомісячної страхової виплати не повинна перевищувати середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров`я.
Однак,  рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.04.2004 р., залишеним в силі ухвалою Апеляційного суду  Кіровоградської області   зобов`язаний Фонд призначити позивачу   щомісячну страхову виплату в розмірі  1945,76 грн.
Згідно мотивувальної частини  рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.04.2004 р., встановлено, що «на час встановлення МСЕК стійкої втрати працездатності посадовий оклад позивача становив 1600 грн на місяць….Як вбачається з матеріалів справи страховий випадок настав 16.04.2001 р…. Згідно висновків МСЕК у позивача встановлено 70 відсотків втрати працездатності. Таким чином, щомісячна  грошова допомога в зв`язку з втратою позивачем працездатності станом на 30.07.2001 р. повинна була скласти 1600х70% =1120 грн».
Як вбачається з матеріалів справи, дане рішення станом на час розгляду справи є чинним, а тому, обставини щодо розміру заробітної плати позивача в квітні 2001 р.  на суму 1600 грн, а також щодо порядку обчислення середнього заробітку вже встановлені рішенням   Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.04.2004 р. та не можуть бути переглянуті відповідачем і відповідач не довів суду належними та допустимими доказами, що зазначена сума в рішенні суду є арифметичною помилкою.
Статтею 78 КАС України передбачено, що «4. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом».
При таких обставинах суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправними та скасування постанов від 18.03.2020 р.  «Про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати» № 1101/90116/90116/72  та  «Про повернення зайво виплаченої страхової виплати» № 1101/90116/90116/73.
Стосовно стягнення моральної шкоди,  судом встановлено, що сума моральної шкоди  в розмірі 1  101  652 грн відповідає сумі, визначеній відповідачем до повернення, як зайво виплачена сума в розмірі 1  101  652,78 грн.
Відповідно постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» «обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору». 
Однак, позивачем жодними доказами не доведено суду, що діями відповідача нанесена позивачу моральна шкода  та, саме, в такому розмірі.
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 315,316,321,322,325 КАС України, суд - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги ОСОБА_1 та  Кропивницького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України  у Кіровоградській області - залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.06.2020 р. - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку  протягом тридцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.
   
Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова