Дата документу 13.07.2021 Справа № 937/339/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 937/339/20      Головуючий у 1 інстанції:Юрлагіна Т.В.
Провадження № 22-ц/807/2256/21         Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року         м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого:        Кочеткової І.В.,
суддів:         Кримської О.М.,
        Дашковської А.В., 
секретар:       Остащенко О.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданих внаслідок вчинення пожежі,
за апеляційною скаргою   ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 березня 2021 року,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до  ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у розмірі 193580 грн. 32 коп. та моральної шкоди у розмірі 50000 грн., завданих внаслідок вчинення пожежі.
Зазначала, що їй та третім особам по справі на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Власником квартири АДРЕСА_2 в цьому ж будинку є ОСОБА_2 
23.07.2019 приблизно о 2 годині 45 хвилин ночі в квартирі АДРЕСА_2 розпочалася пожежа. Вогонь швидко перекинувся на квартиру позивача та на дах будинку. Вони негайно викликали пожежну службу, яка приїхала лише о 3 годині 40 хвилин та почала тушити пожежу. 
В момент пожежі в квартирі АДРЕСА_2 мешкали квартиранти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які систематично зловживали алкогольними напоями, вели не тверезий спосіб життя, про що власнику квартири було добре відомо. 
В результаті пожежі у житловому будинки був суттєво пошкоджений дах: шифер, балки та крокви. Також в результаті гасіння пожежі в квартирі АДРЕСА_3 пошкоджено поверхні внутрішніх стін і стелі, з`явилися тріщини, відвалилася штукатурка і шпалери. Стіни і стелі були фактично залиті і набрали вологи. 
На даний час необхідна заміна та прокладання електропроводки, вимикачів, розеток, розподільної та установчої коробки. 
Актом про пожежу від 23.07.2019, складеним комісією ЗНС Мелітопольського МРУ Головного управління ДСНС України в Запорізької області, встановлено,що причиною пожежі було порушення правил безпеки при експлуатації електричної плити в квартирі АДРЕСА_2 . Також в акті вказаний власник квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_7 , внаслідок недбалості якого було скоєно порушення правил безпеки при експлуатації електричної плити та розпочалася пожежа. 
Відповідно до кошторису на проведення ремонтно-відновлювальних робіт житлової кімнати після пожежі суміжної частини будинку №2-1-1 від 30 вересня 2019 року, складеного ПП «Липський О.М.», для безпечної експлуатації будівлі необхідно провести капітальний ремонт всього даху із заміною опорних елементів та покрівельного облицювального матеріалу. Локальним кошторисом на будівельні роботи №2-1-1 від 30 вересня 2019 року на проведення ремонтно-відновлювальних робіт квартири АДРЕСА_3 після пожежі та ремонту даху будинку АДРЕСА_4 визначена вартість вказаних робіт разом з необхідними будівельні матеріали у розмірі 19 3580,32 грн. 
Позивачка неодноразово зверталась до відповідача з метою досудового врегулювання спору, а саме ремонту даху її будинку та здійснення відновлювальних робіт в її квартирі АДРЕСА_3 після пожежі за його рахунок, але відповідач прохання ігнорує. 
У результаті вказаних обставин їй та членам її родини була нанесена суттєва моральна шкода, на відшкодування якої вона має законне право на підставі ст. 23, 1167 ЦК України. Її моральні страждання – це, передусім те, що вона та її донька пережили дуже сильні моральні страждання та переживання, крім того, вони тепер не мають можливості комфортно та постійно проживати в цьому будинку у зв`язку з аварійним станом будинку. Внаслідок пожежі був порушений їхній звичайний спосіб життя. З моменту пожежі по даний час вся сім`я знаходиться у стресовому стані. Нею було перенесено сильне психічне та душевне потрясіння. Все це негативно впливає на внутрішні стосунки в родині. До теперішнього часу відповідачем навіть не були принесені елементарні людські вибачення, що говорить про його відношення до скоєної пожежі. Відповідач лише забив бічний фронтон з в`ялих дощок, що ніяк не врятовує від сильного вітру та постійних холодів. Ця обставина завдає ще більших моральних страждань. Моральну шкоду оцінює у 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.
Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 березня 2021 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1  до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб:  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданих внаслідок вчинення пожежі у повному обсязі.
Судове рішення мотивовано тим, що позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження факту пошкодження її квартири з вини відповідача. Наданий на підтвердження розміру майнової шкоди кошторис на проведення відновлювальних робіт виконано приватним підприємцем, кваліфікація якого не підтверджена належними і допустимими доказами. Клопотання щодо проведення експертизи для визначення розміру майнової шкоди позивачем у підготовчому судовому засіданні не заявлялося, а відтак підстави для задоволення позову відсутні.
В апеляційній скарзі про скасування судового рішення і ухвалення нового про задоволення позову ОСОБА_1 зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи.
Зокрема, як зазначає позивач, за положенням чт.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В цивільному законодавстві передбачена презумпція вини, якщо в процесі розгляду справи її не спростовано, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Отже, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у заподіянні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди і її розмір.
Факт пожежі, внаслідок якої було пошкоджено майно позивачки, причини виникнення пожежі доведені належними і допустимими доказами. Відповідач є власником квартири, в якій сталося загоряння з підстав порушення правил пожежної безпеки при експлуатації електричної плити, а отже висновки суду першої інстанції про недоведеність вини відповідача у спричиненні шкоди є помилковими.
Вважає, що судом першої інстанції дана неправильна оцінка письмовому доказу – кошторису на проведення ремонтних робіт, складеному ПП « ОСОБА_8 ». На підтвердження кваліфікації приватного підприємця суду були надані відповідні сертифакти, які суд відмовився досліджувати у судовому засіданні з підстав порушення строків надання письмових доказів. Проте відповідні докази не були надані суду своєчасно з поважної причини – перебування ОСОБА_8 у відрядженні з початку березня 2020 по 29.03.21, але вказані обставини суд залишив без уваги. Крім того, інформація про вид діяльності ПП «Липський О.М.» є загальновідомою, оскільки оприлюднена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. 
Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем кошторису вартості ремонтних робіт відповідач суду не надав, а позивачка через скрутне матеріальне становище, викликане карантинними заходами, опинилася в скрутному майновому становищі і не має можливості оплатити вартість судової будівельно-технічної експертизи.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що рішення є законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги – неспроможними. Жодних протиправних дій він не вчиняв, пожежа в його квартирі сталася не з його вини. Під час виникнення пожежі в квартирі проживала родина ОСОБА_9 , а отже позов пред`явлено до неналежного відповідача.
В акті про пожежу, на який посилається позивач у своїй позовній заяві, зазначені тільки ймовірні підстави пожежі, проте не зазначено, які саме положення Правил пожежної безпеки були порушені, що унеможливлює зробити висновок про протиправність або правомірність дій чи бездіяльності ОСОБА_2 як власника квартири або осіб, які проживали в будинку під час виникнення пожежі.
Наданий позивачем кошторис суперечить Акту від 31 липня 2019 року, в якому зазначено, що в належній позивачу квартирі явних пошкоджень не виявлено, лише водою було залито кут однієї із кімнат приблизною площею 2 кв.м, стелі та 5 кв.м стіни, внаслідок чого відклеїлася стінова плитка та відклеїлися шпалери. В цьому ж акті зазначено, що дах пошкоджено лише над квартирою відповідача.
В засідання апеляційного суду ОСОБА_2 і його представник адвокат Діденко В.Є. не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення ОСОБА_2 судової повістки 12.06.2021.
Суд визнав причини неявки відповідача і його представника у судове засідання неповажними і вважав за можливе розглядати справу за відсутності відповідача і його представника. 
Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, доводи представника позивача адвоката Цокало О.І., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За змістом ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Частинами1, 2, 5 ст.263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам закону оскаржуване рішення в повній мірі не відповідає.
Згідно з частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 22 Цивільного кодекс) України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно із ч. З ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновленні свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи. відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкода завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювана шкоди, причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювана, вина.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди. 
З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.
Відповідно до ст. 179 Житлового кодексу України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572, власники квартир зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла.
Відповідно до ч. 4 ст. 319 Цивільного кодексу України, власність зобов`язує.
Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, (стаття 322 Цивільного кодексу України).
Вказана норма права встановлює презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. До таких витрат належать виграти, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей, тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому як абсолютному володарю правомочностей володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.
Встановлено, що позивачці ОСОБА_1 і третім особам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить квартири АДРЕСА_1 належить. (а.с.17).
Власником квартири АДРЕСА_2 в цьому ж будинку є ОСОБА_2 , який придбав її за договором купівлі-продажу від 23 серпня 2012 року (а.с.61).
Фактично в квартирі АДРЕСА_2 ОСОБА_2 не проживав, на час виникнення спірних правовідносин в квартирі проживали тимчасові мешканці – родина ОСОБА_9 , які зловживали спиртними напоями і з вини яких сталася пожежа.
23 липня 2019 року приблизно о 2 годині 45 хвилин в квартирі АДРЕСА_5 сталася пожежа. 
Із копії акту про пожежу від 23 липня 2019 року відомо, що пожежею пошкоджені дерев`яні конструкції, вікна та двері, стеля, перекриття будинку, меблі в будинку. Причиною пожежі ймовірно є порушення правил пожежної безпеки при експлуатації електричної плити. (а.с. 21).
Відповідно до локального кошторису на будівельні роботі №2-1-1 «Кошторис на проведення ремонтно-відновлювальних робіт житлової кімнати після пожежі суміжної частини будівлі за адресою: АДРЕСА_6 », від 30 вересня 2019 року, складеного приватним підприємством «Липський О.М.» вартість вказаних робіт разом з необхідними будівельними матеріалами становить 193 580 грн. 32 копійки. (а.с.10-13).
У супровідному листі до кошторису зазначено, що після обстеження даху будівлі були виявленні пошкодження пожежею балки та крокви, які потребують додаткового обстеження сертифікованими фахівцями, для виявлення ступеню пошкодження. Для безпечної експлуатації будівлі рекомендовано капітальний ремонт всього даху із заміною опорних елементів, та покрівельного облицювального матеріалу (а.с.14).
Відповідно до акту від 31 липня 2019 року, складеною комісією у складі голови сільської ради Швігл Я.Я., спеціалістом сільської ради Утюк І.В., інспектором ВОС – Дуданець О.О., інструктором по зв`язкам з громадськістю – ОСОБА_10 в присутності власників будинку по АДРЕСА_4 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , яка обстежила житловий будинок 31.07.2019 о 08 годині 25 хвилин та виявила, що в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_2 , пожежею пошкоджено покрівлю на веранді повністю, в будинку згоріло дві віконних рами, частково пошкоджено шифер на даху, фронтон вигорів повністю. В квартирі АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_3 , явних пошкоджень не виявлено, тільки після того як пожежні гасили вогонь водою було залито кут однієї з кімнат приблизною площею 2 метри квадратних стелі, 5 метрів квадратних стіни, внаслідок чого відпала стельова плитка та відклеїлись шпалери. В ході бесіди з власником квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 він заявив, що з часом квартиру буде відновлювати, а в найближчий час пообіцяв встановити фронтон на межі з сусідами. (а.с.63).
Факт пожежі відповідачем не заперечувався, доказів, що шкоди майну позивача завдано не з його вини, матеріали справи не містять.
Аналіз фактичних обставин свідчить про наявності підстав для покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності з відшкодування заподіяної позивачеві шкоди, оскільки відповідно до вимог ст. 322 ЦК України тягар утримання майна в належному стані законодавством покладено на власника квартири. Отже висновок суду першої інстанції про недоведеність вини відповідача безпідставний.
Доводи відповідача про те, що пожежа в його квартирі сталася в той час, коли в ній проживали тимчасові мешканці, які і повинні відповідати за завдані позивачці збитки, є неспроможними.
Доказів на підтвердження факту укладення договору найму з тимчасовими мешканцями відповідач суду першої інстанції не надав.
Зважаючи на те, що ОСОБА_2 на власний розсуд дозволив стороннім особам користуватися своєю власністю без достатніх правових підстав, саме на ОСОБА_2 як на власника квартири, в якій сталася пожежа з підстав порушення правил безпеки при експлуатації електричної плити, і покладається обов`язок із відшкодування шкоди, завданої майну позивачки.
За таких обставин висновки суду першої інстанції про відсутність доказів на підтвердження факту заподіяння шкоди майну позивача з вини відповідача є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи і зібраним у справі доказам.
Не зазначення в акті про пожежу, які конкретно пункти правил пожежної безпеки при експлуатації електроплитки були порушені мешканцями квартири АДРЕСА_2 , не звільняє власника цієї квартири від обов`язку відшкодувати збитки, завдані пожежею. 
На підтвердження розміру майнової шкоди позивачкою надано кошторис на проведення ремонтно-відновлювальних робіт житлової кімнати після пожежі суміжної частини будинку, складений ПП « ОСОБА_8 »
За формою і змістом вказаний письмовий доказ відповідає вимогам ст.95 ЦПК України, є достовірним, а отже у відповідності до ст.ст.78, 79 ЦПК України є належним і допустимим.
Натомість відповідачем не надано жодного доказу на спростування інформації щодо вартості відновлювальних робіт в квартирі позивачки.
Посилання суду першої інстанції на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження фаховості особи, яка складала кошторис, є безпідставними. 
Відомості про Приватне Підприємство «Липський О.М.», ЄДРПОУ 34976189, внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 28.03.2007, в якому міститься також інформація про види його діяльності за КВЕД-2010: будівництво житлових і нежитлових будівель; електромонтажні роботи; монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; інші будівельно-монтажні роботи; покриття підлоги й облицювання стін; покрівельні роботи (т.2, а.с.28).
Зважаючи на те, що інформація про види діяльності ПП «Липський О.М.» оприлюднена у Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, висновки суду першої інстанції про недоведеність розміру майнової шкоди є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. 
Поза увагою суду першої інстанції залишилася і та обставина, що локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 від 30 вересня 2019 року сформовано за допомогою програмного комплексу АВК-5, про що зазначено на титульному аркуші кошторису (а.с.10). Вказаний програмний комплекс ґрунтується та орієнтований на реалізацію положень ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 Правила визначення вартості будівництва при складанні кошторисів, договірної ціни, звітної виробничої документації. Програмний комплекс АВК-5 є ліцензійною загальнопоширеною та обов`язковою програмою для складання кошторисів, про що свідчить його використання при організації та проведенні державних закупівель, конкурсів, тендерів, тощо.
Акт від 31 липня 2019 року, складений комісією у складі голови сільської ради, спеціаліста сільської ради, інспектора ВОС і інструктора по зв`язкам із громадскістю про те, що в квартирі АДРЕСА_3 явних пошкоджень не виявлено, при гасінні пожежі водою було залито кут однієї із кімнат приблизною площею 2 кв.м, стелі та 5 кв.м стіни, внаслідок чого відпала стельова плитка та відклеїлися шпалери, не суперечить локальному кошторису і не звільняє відповідача від обов`язку відшкодувати завдану шкоду. Особи, які входили до складу комісії, не є фахівцями в галузі будівництва. Вказаний акт не спростовує інформацію щодо виду і кількості ремонтних робіт і будівельних матеріалів, необхідних для відновлення пошкодженої кімнати.
За положеннями ч.1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. 
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст. 12 ЦПК України).
Вказане узгоджується із положеннями ч.1 ст. 81 ЦПК України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).
При цьому, за вимогами ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України).
Зважаючи на те, що відповідачем не надано належних і допустимих доказів на спростування локального кошторису, клопотання про призначення судової будівельної експертизи не заявлено, достатніх підстав для висновку про те, що заявлений до відшкодування розмір шкоди є завищеним, по справі не встановлено.
За таких обставин оскаржуване у справі рішення не можна визнати таким, що відповідає вимогам закону і матеріалам справи, а тому на підставі ст.376 ЦПК України воно підлягає скасуванню з ухваленням нового – про часткове задоволення позову.
Визначаючи розмір майнової шкоди, суд враховує характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань позивачки, на очах якої вночі сталася пожежа в її будинку, ступень вини відповідача, який дозволив стороннім особам користуватися своєю власністю без достатніх правових підстав, і, виходячи із принципу розумності і справедливості, вважає достатньою компенсацією потерпілій грошову суму у розмірі 20000 грн.
У зв`язку із скасуванням рішення суду першої інстанції і ухваленням нового про задоволення позову з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею судові витрати зі сплати судового збору у суді апеляційної інстанції у розмірі 4 164, 90 грн.
Керуючись ст.ст.374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 березня 2021 року у цій справі скасувати.
Позовні вимоги  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - невідомий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 ) на відшкодування майнової шкоди 193 580, 32 грн. (сто дев`яносто три тисячі п`ятсот вісімдесят гривень 32 коп) , на відшкодування моральної шкоди – 20 000 грн. (двадцять тисяч гривень).
Стягнути з  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - невідомий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 ) компенсацію судових витрат зі сплати судового збору у суді апеляційної інстанції у розмірі 4 164, 90 грн. (чотири тисячі сто шістдесят чотири гривні 90 коп.)
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково. 
Повний текст постанови складено 15 липня 2021 року.

Головуючий: І.В. Кочеткова

Суді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська