ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 серпня 2021 року 	м.Дніпро	справа № 160/16300/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Суховарова А.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 березня 2021 року у справі № 160/16300/20 (суддя Ільков В.В., справа розглядалася за правилами спрощеного позовного (письмового) провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної прикордонної служби України, третя особа Східне регіональне управління Державної прикордонної служби  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду із позовом до Державної  прикордонної служби України (далі відповідач), в якому, з урахуванням уточнень, просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення №11/К-91/6705 Державної прикордонної служби України від 09.10.2020 року про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги; 
- зобов`язати Державну прикордонну службу України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року “Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві”; 
- стягнути з Державної прикордонної служби України на користь позивача одноразову грошову допомогу у сумі 36  785,00 грн. (тридцять шість тисяч сімсот вісімдесят п`ять);
- стягнути на користь позивача судові витрати, відповідно наданого розрахунку.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 березня 2021 року позовні вимоги задоволено частково. Так, суд:
- визнав протиправною відмову Державної  прикордонної служби України, викладену у рішенні  від 18.09.2020 року №128 щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із частковою втратою працездатності. 
- зобов`язав Державну  прикордонну службу України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із частковою втратою працездатності на підставі поданої заяви та документів від 22.06.2020 року відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975.
У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив. 
З рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач, ним була подана апеляційна скарга. У скарзі, посилаючись на порушення норм процесуального права, помилкове застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції у даній справі та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В доводах апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд помилково трактував норму ст.16 Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Захворювання позивача пов`язане з проходженням військової служби, а не з виконанням обов`язку військової служби, що є основною умовою виплати одноразової грошової допомоги згідно вказаного Закону. Крім того, судом безпідставно покладено саме на відповідача обов`язок виплати позивачу одноразової грошової допомоги, в той час як такі виплати здійснює уповноважений орган, яким є Краматорський прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби за наявності відповідного рішення, прийнятого розпорядником бюджетних коштів.   
Позивач не скористалася своїм правом на подачу письмового відзиву на апеляційну скаргу відповідача. 
Апеляційний розгляд справи здійснено за правилами ст. 311 КАС України в порядку письмового провадження.
Вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 проходила військову службу в органах Державної прикордонної служби України з вересня 2017 року по 27.02.2020 року. 
27 лютого 2020 року наказом № 67-ОС позивач звільнена у запас та була виключена зі списків особового складу.
28.05.2020 року позивачу Дніпропетровською обласною МСЕК було визначено ступінь втрати працездатності у відсотках, а саме встановлено 25 відсотків втрати працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби. 
Отримавши довідку МСЕК, позивач звернулася із заявою до Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про нарахування та виплату їй одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року “Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві”.
Рішенням Державної прикордонної служби України №128 від 18.09.2020 року у призначені одноразової грошової допомоги позивачу було відмовлено. Відмова мотивована тим, що захворювання позивача, на думку відповідача, не пов`язані з виконанням обов`язків, останнім було відмовлено ОСОБА_1 у призначені виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку із відсутністю правових підстав. 
Вважаючи відмову у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із частковою втратою працездатності протиправною, позивач звернулася до суду з позовом про зобов`язання відповідача призначити та виплатити таку допомогу, стягнути з відповідача кошти у сумі 36  785,00 грн. як одноразову грошову допомогу. 
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що виконання обов`язків військової служби здійснюється у тому числі під час проходження військової служби, тобто, визначення "під час проходження військової служби" є більш широким та включає в себе і час виконання обов`язків військової служби. Дії органу державної влади не були послідовними з огляду на відмову позивачу в отриманні одноразової грошової допомоги, на яку позивач мала законні сподівання протягом проходження військової служби та участі у бойових діях, під час здійснення яких позивачем отримано захворювання, яке призвело до виникнення втрати працездатності у позивача, що не може свідчити про дотримання принципу "належного урядування". Належним способом захисту у цій справі буде саме визнання протиправною відмови у виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із частковою втратою працездатності, викладеної у рішенні  від 18.09.2020 року №128 Державної  прикордонної служби України, а також зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із частковою втратою працездатності на підставі поданої заяви та документів від 22.06.2020 року, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975.
                    Суд апеляційної інстанції вважає помилковими висновки суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно ч. 1 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до ч. 4 ст. 24 вказаного Закону, військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Згідно ч.1 ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно п.7 ч.2 ст. 16 вказаного вище Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.   
Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року було затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві яким визначено механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок № 975).
Перелік документів, які військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності подає уповноваженому органу, зазначений у п. 11 Порядку № 975.
Відповідно до п. 13 Порядку № 975, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку (п.15 Порядку № 975).
Із змісту рішення №128 (а.с.51) вбачається, що підставою для відмови у виплаті ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги наведено: втрата працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, в той час як п.7 Порядку №975 передбачено підстави для виплати такої допомоги – втрата працездатності без встановлення групи інвалідності під час виконання обов`язків військової служби.
Дійсно, виконання обов`язків військової служби здійснюється під час проходження військової служби, тобто, вираз " час проходження військової служби" є більш широким,  а ніж «виконання обов`язків військової служби».
Підставою для виплати одноразової грошової допомоги законодавець визначив саме часткову втрату військовослужбовцем працездатності без встановлення групи інвалідності під час виконання ним обов`язків військової служби.
Так, згідно з довідкою МСЕК про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках (видається страхувальнику) серії 12ААА №010934 від 28.05.2020, ОСОБА_2 встановлено 25% ступінь втрати професійної працездатності, а в якості причини зазначено, що захворювання пов`язане з проходженням військової служби.
Проте, поняття «захворювання, пов`язане проходження військової служби» та «захворювання, отримане під час виконання обов`язків військової служби» за своїм змістовним значенням є різними.
За таких обставин, враховуючи заявлений предмет та підстави позову, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем правомірно відмовлено позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, з огляду на відсутність на це правових підстав, а тому, позов не підлягає задоволенню.
Крім того, слід зазначити, що, задовольняючи позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача – Державну прикордонну службу України виплатити позивачу одноразову грошову допомогу відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975, суд першої інстанції не врахував, що цим Порядком №975 передбачено процедуру, що має передувати виплаті такої допомоги, та належного суб`єкта, що здійснює такі виплати.  
Так, судом безпідставно покладено саме на відповідача обов`язок виплати позивачу одноразової грошової допомоги, в той час як такі виплати здійснює уповноважений орган, яким є Краматорський прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби (третя особа у справі) за наявності відповідного рішення, прийнятого розпорядником бюджетних коштів.   
Дослідивши обставини та матеріали справи, аргументи відповідача, наведені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що є підстави для скасування  рішення суду першої інстанції, та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..
Керуючись ст. 311, п.4 ч.1 ст.317, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України  - задовольнити.

          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 березня              2021 року у справі № 160/16300/20 – скасувати та прийняти нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1  - відмовити.

          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена  до Верховного Суду в порядку та строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров