УХВАЛА

25 серпня 2021 року 
м. Київ
Справа №  910/12002/20 
          
Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Ткаченко Н.Г.,

перевіривши касаційну скаргу розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Ініціатор-Ріелті" арбітражного керуючого Ольшанської О.С. та додані до неї матеріали 
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2021
та ухвалу Господарського суду м. Києва 01.03.2021 в частині грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗВ РІЕЛТІ"
у справі  №910/12002/20
за заявою Приватного акціонерного товариства "F&C Realty" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ініціатор-Ріелті" 
про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

Безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга розпорядника майна ТОВ "Ініціатор-Ріелті" арбітражного керуючого Ольшанської О.С. на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2021 та ухвалу Господарського суду м. Києва 01.03.2021 в частині грошових вимог ТОВ "ЗВ РІЕЛТІ" у справі №910/12002/20.

Подана касаційна скарга розпорядника майна ТОВ "Ініціатор-Ріелті" арбітражного керуючого Ольшанської О.С. не відповідає вимогам ст. 290 ГПК України.

Статтею 290 ГПК України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у ч. 3 цієї статті.

Згідно з ч. 2 ст. 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у п. 1, 4 ч. 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в ч. 2 ст. 287 ГПК України, є вичерпним.

Відповідно до ч. 3  ст. 311 ГПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі п. 2 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Скаржник повинен чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.

У разі подання касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 2  ст. 287 ГПК України  (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

Оскаржуючи в касаційному порядку судові рішення на підставі п. 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України необхідно зазначити, яке саме процесуальне порушення з передбачених ч. 1, 3 ст. 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.

У разі оскарження судового рішення суду на підставі п. п. 3, 4 ч. 2  ст. 287 ГПК України, скаржник має зазначити про відсутність такого висновку щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; та/або зазначити підставу касаційного оскарження з урахуванням ч. 1, 3  ст. 310 ГПК України.

При цьому, необхідно враховувати, що за змістом п. 1 ч. 3 ст. 310 ГПК України відкриття касаційного провадження через не дослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу.

Отже, системний аналіз наведених положень  ГПК України  дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у п. п. 1, 4 ч. 1  ст. 287 ГПК України  у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) ч. 2  ст. 287 ГПК України  як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Правильність оформлення касаційної скарги, її змісту та форми покладається саме на заявника касаційної скарги,  проте касаційна скарга розпорядника майна ТОВ "Ініціатор-Ріелті" арбітражного керуючого Ольшанської О.С. не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст. 290 ГПК України, оскільки у скарзі належним чином не зазначено відповідну підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої ст. 287 ГПК України підстави (підстав), що є підставою для залишення касаційної скарги без руху.

Відповідно до ч. 2, 5 ст. 292 та ч.2 ст.174 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. 

Відтак, касаційна скарга розпорядника майна ТОВ "Ініціатор-Ріелті" арбітражного керуючого Ольшанської О.С. на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2021 та ухвалу Господарського суду м. Києва 01.03.2021 в частині грошових вимог ТОВ "ЗВ РІЕЛТІ" у справі №910/12002/20 підлягає залишенню без руху, з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої касаційної скарги,  який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме подати до суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги із зазначенням підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст.287 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з ч. 4 ст. 174 та ч. 2 ст.292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 174, 234, 235, 287, 290, 292 ГПК України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1.Касаційну скаргу розпорядника майна ТОВ "Ініціатор-Ріелті" арбітражного керуючого Ольшанської О.С. на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2021 та ухвалу Господарського суду м. Києва 01.03.2021 в частині грошових вимог ТОВ "ЗВ РІЕЛТІ" у справі №910/12002/20 - залишити без руху та надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

2.Розпоряднику майна ТОВ "Ініціатор-Ріелті" арбітражному керуючому Ольшанській О.С. усунути недоліки касаційної  скарги, а саме  подати до суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги із зазначенням підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст.287 цього Кодексу підстави (підстав).

3.Наслідки невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали встановлені  ст. 292 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Касаційного господарського 
суду у складі Верховного Суду                                                                          Ткаченко Н.Г.