ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2021 року          м.Дніпро         Справа №  904/592/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)
суддів: Березкіної О.В., Іванова О.Г.
при секретарі судового засідання Ковзикові В.Ю.

Учасники процесу не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Жовтоводський м`ясопродкомбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2021 (повний текст складено та підписано 24.05.2021, суддя Рудь І.А.) у справі №904/592/18

за позовом Національного банку України, м. Київ 
до Приватного акціонерного товариства "Жовтоводський м`ясопродкомбінат", м. Жовті Води Дніпропетровської області 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива", м. Київ 
про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 21.07.2010 № 1930 

за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Жовтоводський м`ясопродкомбінат", м. Жовті Води Дніпропетровської області 
до Національного банку України, м. Київ 
про визнання договору іпотеки припиненим

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

У лютому 2018 Національний банк України звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Жовтоводський м`ясопродкомбінат" про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 21.07.2010 №1930, укладеним між сторонами, встановивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про  виконавче провадження", за початковою ціною 8 054 300 грн. 00 коп.
Постановою Верховного Суду від 14.05.2019 задоволено касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Жовтоводський м`ясопродкомбінат"; рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2018 і постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.01.2019 у справі №904/592/18 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.
На новому розгляді Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2021 первісний позов Національного банку України до Приватного акціонерного товариства "Жовтоводський м`ясопродкомбінат" про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 21.07.2010 № 1930 задоволено повністю.
В рахунок часткового погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства “Комерційний банк “Фінансова ініціатива” за кредитним договором від 14.08.2008 № 38/08-08/СТ, з усіма внесеними до нього змінами та доповненнями та кредитним договором від 13.05.2014 № 12/09/5, з усіма внесеними до нього змінами та доповненнями перед Національним банком України, загальний розмір якої станом на 09.02.2021 складає 2 084 923 587,99 грн., в тому числі: заборгованість за кредитним договором від 14.08.2008 № 38/08-08/СТ - 4 168 666,94 грн. з якої: заборгованість за кредитом - 3 736 356,29 грн.; сума заборгованості за процентами - 432 310,65 грн. заборгованість за кредитним договором від 13.05.2014 № 12/09/5 - 2 080 754 921,05 грн. з якої: заборгованість за кредитом - 1 944 891 907,35 грн.; сума заборгованості за процентами - 135 863 013,70 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 21.07.2010 з усіма внесеними до нього змінами та доповненнями, що укладений між Національним банком України та Приватним акціонерним товариством “Жовтоводський м`ясопродкомбінат”, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мойсеєнко Т.О. та зареєстрований в реєстрі за № 1930, а саме: комплекс нежитлових будівель, які знаходяться за адресою: Дніпропетровська обл., місто Жовті Води, вул. Заводська, 17Б, що належить на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради від 13 липня 2010 року та зареєстрованого Комунальним підприємством “Жовтоводське міжміське бюро технічної інвентаризації” 14 липня 2010 року, номер запису 407 в книзі 1-453, реєстраційний номер 4782178 згідно наведеного переліку та складається з:

№ п/п	Літера № за планом земельної ділянки	Назва будівель та споруд	Загальна площа (кв.м.)	
1	А-А1	Будівля контори	566,0	
2	Б	Будівля їдальні	781,4	
3	Б1	Будівля магазину	55,7 	
4	Г	Зовнішня підстанція КПТ	52,6	
5	Е	Будівля КНС №1	31,2	
6	Ж-Ж3	Будівля утильсировини	561,8	
7	З-З З;Л	Забійний цех та м`ясожировий цех	2271,9	
8	З 4	Склад	33,1	
9	И	Склад	549,5	
10	К	Трансформатор	65,1	
11	М	Будівля апаратної	98,1	
12	Н-Н5	Будівля холодильника	2666,5	
13	П	Господарський блок	1022,7	
14	С;С1	Гараж	61,0	
15	У	Будівля газорозподільної станції	13,4	
16	Ф	Будівля контрольно-пропускного пункту	60,0	
17	X	Будівля котельної	105,0	
18	X1	Територія газової котельні	15,4	
19	Ч-Ч7	Будівля ковбасного цеха	1180,2	
20	Щ-ЩЗ;Щ6	Будівля майстерні	321,7	
21	Щ4	Лайстаг	353,8	
22	Є	Будівля вагової	24,5	
23	Ю,Ю1	Склад	470,6	
24	Я; Я1	Очисна споруда каналізації	48,4	
25	N	Очисні споруди мийки	88,8	
26	N1	Будівля мийки	95,7	
27	Q	Трансформатор	66,6	
28	W	КНС-2	30,8	
29	V	Будівля блока очисних споруд (незакінчене будівництво)	 	
30	В	Підвал	 	
31	Д	Склад ПММ	 	
32	Ц	Будівля жироловки	 	
33	Ш	Відкрита градирня	 	
34	1	Замощення	 	
35	№1-3	Огорожа	 	
36	щ5;щ7	Корпус первинного утримання скота	347,8	
та рухоме майно, згідно переліку в Додатку № 1 до Іпотечного договору, який є невід`ємною частиною цього договору, інші оборотні та необоротні активи, незавершене будівництво і довгострокові фінансові інвестиції.
Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах з визначенням ціни предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Стягнуто з відповідача на користь Національного банку України 120 814 грн. 50 коп. (сто двадцять тисяч вісімсот чотирнадцять грн. 50 коп.) витрат зі сплати судового збору. При цьому, з урахуванням висновку про застосування норм права, який викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 907/9/17, положень ст. ст. 572, 575 Цивільного кодексу України та ч.4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України, та враховуючи, що спір за первісним позовом у справі є майновим спором, місцевий господарський суд визнав обґрунтованим розрахунок суми судового збору за подання до господарського суду позовної заяви за ставкою, встановленою Законом України "Про судовий збір" для позовних заяв майнового характеру.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду в частині стягнення судового збору, Приватне акціонерне товариство "Жовтоводський м`ясопродкомбінат" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення у справі №904/592/18 в частині стягнення судового збору та ухвалити нове, яким стягнуту з ПрАТ "Жовтоводський м`ясопродкомбінат" судовий збір пропорційно до однієї вимоги немайнового характеру у розмірі 1 700, 00 грн

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:
- Господарський суд Дніпропетровської обл. помилково та без врахування правової позиції Верховного Суду вирішив, що позовні вимоги є майнового характеру, в той час, коли позовні вимоги заявлені НБУ – немайнові.
- судом фактично було застосовано правило ст. 39 Закону України «Про іпотеку», яке не підлягало застосуванню.
- судом не визначено мінімального обсягу майбутнього виконання відповідачем взятого на себе зобов`язання із погашення боргу за рахунок предмета іпотеки, а визначено лише фактичне існування загального боргу перед позивачем. З огляду на це, вирішені позовні вимоги немайновими, а тому суд неправильно визначив розмір судового збору, якій підлягав стягненню з відповідача.
Суд повинен був стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1 700,00 грн. і не більше.
- задовольнивши позов у частині звернення стягнення на предмет іпотеки та відкинувши необхідність визначення вартості майна на стадії судового розгляду, суд перекваліфікував позовну вимогу з матеріально-правової у нематеріально-правову, що призвело до невірного розподілу судових витрат.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

У відзиві на апеляційну скаргу Національний банк України вказує, що:
- супереч вимогам статті 258 ГПК України Відповідач в апеляційній скарзі не зазначив в чому все ж таки полягає незаконність та необґрунтованість рішення суду, а висновки, що викладені в апеляційній скарзі є безпідставними та необгрунтованими.
- за подання до суду позовної заяви про звернення стягнення на предмет іпотеки, Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 120 814,50 грн, тобто 1,5 відсотки від ціни позову у розмірі 8 054 300,00 грн, що дорівнювала ринковій вартості предмета іпотеки, визначеної суб`єктом оціночної діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю «Увекон» згідно висновку від 14 квітня 2017 року.
- вирішуючи спір по суті та задоволняючи позовні вимоги, Господарський суд Дніпропетровської області правомірно та обгрунтовано застосував статтю 39 Закону України «Про іпотеку» в редакції, діючій на час ухвалення рішення суду.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Ухвалою суду від 09.07.2021 поновлено строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Жовтоводський м`ясопродкомбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2021 у справі №904/592/18. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 25.08.2021 о 12:20 годин.
19.07.2021 від представника Національного банку України надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використаннням власних технічних засобів у справі №904/592/18.
У зв`язку з виходом з відпустки судді Іванова О.Г., 20.07.2021 справу передано для розгляду раніше визначеному складу суду у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Березкіної О.В., Іванова О.Г.
У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Березкіної О.В. на підставі розпорядження керівника апарату суду №1806/21 від 20.07.2021, проведено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2021 (для вирішення питання про призначення судового засідання в режимі відеоконференції, тощо) визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Іванова О.Г., Чус О.В.
Ухвалою суду від 20.07.2021 судове засідання у справі №904/592/18 призначене на 25.08.2021 на 12:20 вухвалено проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку “EasyCon”.
У зв`язку з виходом з відпустки судді Березкіної О.В., 11.08.2021 справу передано для розгляду раніше визначеному складу суду у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Березкіної О.В., Іванова О.Г.
Представники позивача та відповідача у судове засідання не з`явилися. Про дату час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронних повідомлень на відповідні електронні адреси сторін.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Крім того, згідно з Порядком ведення державного реєстру судових рішень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006р. за № 740, кожна фізична або юридична особа має загальний доступ до судових рішень, внесених до Реєстру. Відкритий доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється цілодобово та безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.
Таким чином, представники сторін мають можливість ознайомитись з текстами процесуальних документів по вказаній справі в державному реєстрі судових рішень.
Беручи до уваги, що неявка представників позивача та відповідача не перешкоджає перегляду справи по суті, матеріали справи є достатніми для її розгляду у судовому засіданні, справа переглядалася без участі представників сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до акту щодо відсутності можливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції 25.08.2021 у судовому засіданні представник НБУ (Клименко О.В.) не вийшов на зв`язок.
25.08.2021 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину ухвали Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача за первісним позовом зі сплати судового збору покладаються на відповідача за первісним позовом.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:
Предметом апеляційного оскарження є рішення місцевого господарського суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого при поданні 12.02.2018р. позовної заяви судового збору у розмірі 120 814,50грн.
Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17 викладено наступний правовий висновок:
8.4. Закон України Про судовий збір визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.
8.5. Відповідно до змісту частини другої статті 6 цього Закону у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.
8.6. У разі коли визначена (встановлена) позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, господарський суд з урахуванням припису наведеної норми Закону і частин першої - четвертої статті 49 ГПК України (у редакції, чинній на момент звернення з позовом) попередньо визначає розмір судового збору виходячи із ціни позову, вказаної позивачем, а за результатами вирішення спору або стягує недоплачену суму судового збору з належної сторони, або повертає суму переплати цього збору.
8.7. За пунктом 3 частини другої статті 54 ГПК України (у редакції, чинній на момент звернення з позовом) ціна позовуналежала до обов`язкових реквізитів позовної заяви, якщо позов підлягає грошовій оцінці.
8.8. За змістом частини першої статті 55 ГПК України (у редакції, чинній на момент звернення з позовом) ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошей - стягуваною сумою або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах про витребування майна - вартістю майна, що витребовується.
8.9. Статті 162 та 163 чинної редакції ГПК України також містять положення, за яким у позовній заяві має зазначатися ціна позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються або оспорюються. Ціна позову визначається, зокрема, у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, яка оспорюється за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безакцептному (безспірному) порядку.
8.10. За пунктом 3 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.
8.11. За статтею 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців; у позовах про строкові платежі і видачі - сукупністю всіх платежів або видач, але не більше ніж за три роки; у позовах про безстрокові або довічні платежі і видачі - сукупністю платежів або видач за три роки; у позовах про зменшення або збільшення платежів або видач - сумою, на яку зменшуються або збільшуються платежі чи видачі, але не більше ніж за один рік; у позовах про припинення платежів або видач - сукупністю платежів або видач, що залишилися, але не більше ніж за один рік; у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла - сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.
8.12. Таким чином, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.
8.13. Зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України Про судовий збір, виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.
В постанові Верховного Суду від 16.04.2019р. у справі № 909/728/17 викладено наступний правовий висновок:
4.5. Згідно статті 572 Цивільного кодексу України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
4.6. Частиною першою статті 575 Цивільного кодексу України врегульовано, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
4.7. Відповідно до частини 6 статті 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.
4.8. Тобто наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.
Відповідні доводи апеляційної скарги в частині того, що:
- господарський суд Дніпропетровської обл. помилково та без врахування правової позиції Верховного Суду вирішив, що позовні вимоги є майнового характеру, в той час, коли позовні вимоги заявлені НБУ – немайнові;
- судом фактично було застосовано правило ст. 39 Закону України «Про іпотеку», яке не підлягало застосуванню; 
- задовольнивши позов у частині звернення стягнення на предмет іпотеки та відкинувши необхідність визначення вартості майна на стадії судового розгляду, суд перекваліфікував позовну вимогу з матеріально-правової у нематеріально-правову, що призвело до невірного розподілу судових витрат, відхиляються колегією суддів як такі, що суперечать вищенаведеним нормам права, які регулюють спірні правовідносини та сталій судовій практиці Верховного Суду.
В позовній заяві, зареєстрованій в канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області позов визнано як позов майнового характеру; ціна позову визначена у розмірі 8  054  300,00 грн, виходячи з оцінки вартості майна (т.1 а.с. 31), а сума судового збору за подання позовної заяви у розмірі 120 814,50грн, сплачена відповідно до меморіального ордеру № 1539007507 (т.1 а.с. 22) пропорційно розміру ціни позову з урахуванням даних викладених у висновку про вартість майна (Об`єкта оцінки - комплексу будівель, загальною площею 12 039,3 кв.м, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Жовті води, вул. Заводська, 17-Б) (т. 1 а.с. 31).
З урахуванням висновку про застосування норм права, який викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 907/9/17, положень статей 572, 575 Цивільного кодексу України та частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України, та враховуючи, що спір у справі є майновим спором, колегія суддів вважає обґрунтованим розрахунок суми судового збору за подання до господарського суду позовної заяви за ставкою, встановленою Законом України "Про судовий збір" для позовних заяв майнового характеру, а відповідні доводи апеляційної скарги в частині того, що : 
- судом не визначено мінімального обсягу майбутнього виконання відповідачем взятого на себе зобов`язання із погашення боргу за рахунок предмета іпотеки, а визначено лише фактичне існування загального боргу перед позивачем. З огляду на це, вирішені позовні вимоги немайновими, а тому суд неправильно визначив розмір судового збору, якій підлягав стягненню з відповідача; 
- суд повинен був стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1 700,00 грн. і не більше, визнаються колегією суддів такими, що не відподають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на помилковому тлумаченні скаржиком норм права. 
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегією суддів Центрального апеляційного господарського суду при перегляді рішення суду першої інстанції не встановлено допущених судом першої інстанції порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, а тому рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2021 у справі №904/592/18 в частині стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 120 814,50грн, слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Жовтоводський м`ясопродкомбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2021 у справі №904/592/18 – залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2021 у справі №904/592/18 в частині стягнення судового збору – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України

Повний текст постанови виготовлено 06.09.2021

Головуючий суддя                                             М.О. Дармін 

Суддя                                                                  О.В. Березкіна

Суддя                                                                  О.Г. Іванов