ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/9987/20                                                       Головуючий у І інстанції - Панова Г.В.
                                                                                                   Суддя-доповідач - Мельничук В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  01 липня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

                Головуючого-судді:                  Мельничука В.П.,        
                                                   суддів:                  Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,   
                                      при секретарі:                  Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Фастівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «КПД» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Держспоживслужби в Київській області до Фастівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «КПД» про застосування заходів реагування, - 

В С Т А Н О В И Л А:

Головне управління Держспоживслужби в Київській області звернулось до суду з адміністративним позовом до Фастівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «КПД», в якому просило:
- прийняти рішення щодо застосування заходів реагування до Відповідача, а саме тимчасово зупинити виробництво (виготовлення продукції) на Фастівській філії Товариства з обмеженою відповідальністю «КПД» за адресою: Київська область, м. Фастів,                           вул. Поліграфічна, 6 до моменту розроблення та узгодження з Держпродспоживслужбою проекту організації санітарно-захисної зони та отримання позитивного висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за результатами позапланової перевірки було складено акт від 31.07.2020-06.08.2020 № 04.1-17/119, яким виявлено порушення Відповідачем вимог санітарного законодавства.
Позивачем вказано, що Фастівська філія ТОВ «КПД», займаючись своєю виробничою діяльністю, не дотримуючись встановлених санітарних правил і норм, ігноруючи розпорядчі документи органу державного нагляду (контролю), створює несприятливі та небезпечні умови для життєдіяльності людини і може негативно впливати на здоров`я людини, шкідливий вплив якого створює загрозу здоров`ю і життю населення.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.
Застосовано заходи реагування до Фастівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «КПД» (ідентифікаційний код 38873169; місцезнаходження: 08500, Київська область, м. Фастів, Промвузол), а саме: тимчасово зупинити виробництво (виготовлення продукції) на Фастівській філії Товариства з обмеженою відповідальністю «КПД» за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Поліграфічна, 6 до моменту розроблення та узгодження з Держпродспоживслужбою   проекту організації санітарно-захисної зони та отримання позитивного висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням Фастівська філії Товариства з обмеженою відповідальністю «КПД» подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.
В апеляційній скарзі Відповідач, посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.
Апеляційна скарга мотивована також тим, що зазначаючи про відсутність плану та проекту озеленення, Держпродспоживслужби не було взято до уваги, що жодне положення законодавства не передбачає обов`язкової наявності плану та проекту озеленення санітарно-захисної зони, а лише визначає мінімальну площу її озеленення.
Крім того, Позивач залишив поза увагою, що проект організації санітарно-захисної зони підприємства розробляється лише в комплексі з проектом будівництва (реконструкції) будівель та споруд даного підприємства і є його складовою. Будь-яких доказів того, що саме Філією розроблявся проект будівництва (реконструкції) будівель та споруд, де розміщено виробництво, матеріали справи не містять.
Також Відповідач вказав, що застосування заходів реагування, заявлені у позові є надмірними, а у діяльності Фастівської філії ТОВ «КПД» відсутні будь-які порушення про які зазначено у позові, відтак відсутні підстави для зупинення виробництва відповідача.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу Фастівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «КПД», в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Фастівська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «КПД» (код ЄДРПОУ 38871369; місцезнаходження: 08500, Київська область, м. Фастів, Промвузол) зареєстроване в якості відокремленого підрозділу (філія) юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «КПД» 01.08.2013, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Видами діяльності Фастівської філії ТОВ «КПД» за КВЕД є: 17.22. виробництво паперових виробів господарсько-побутового та санітарно-гігієнічного призначення; 20.42. виробництво парфумних і косметичних засобів; 22.22.виробництво тари з пластмас; 46.19. діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.90. неспеціалізована оптова торгівля; 38.32. відновлення відсортованих відходів.
На підставі скарги депутата Фастівської міської ради ОСОБА_1 від 20.03.2020, погодження Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 03.07.2020 № 12.1-22/2/9845, Головним управління Держпродспоживслужби в Київській області прийнято наказ від 30.07.2020 № 3462-ОД «Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю)», яким наказано заступнику начальника управління - начальнику відділу безпеки середовища життєдіяльності управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства, державному інспектору ОСОБА_2 , із залученням фахівців ДУ «Київський ОЛЦ МОЗ України» для проведення лабораторних досліджень атмосферного повітря (за згодою), безпосередньо з виїздом на місце із застосуванням засобу відеофіксації, здійснити в період з 31.07.2020 року по 06.08.2020 року позапланову перевірку Фастівської філії Товариства обмеженою відповідальністю «КПД» (Київська область, м. Фастів, вул. Поліграфічна, 6,            код ЄДРПОУ 38873169) на предмет дотримання вимог санітарного законодавства.
30 липня 2020 року Головним управління Держпродспоживслужби в Київській області видано посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю)           № 2712.
З 31 липня 2020 року по 06 серпня 2020 року Головним управління Держпродспоживслужби в Київській області згідно вказаного наказу від 30.07.2020року            № 3462-ОД та направлення на перевірку від 30.07.2020 року № 2712 проведено позапланову перевірку дотримання санітарного законодавства Фастівської філії Товариства обмеженою відповідальністю «КПД» за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Поліграфічна, 6.
За результатами проведеної перевірки складено акт від 06.08.2020 року № 10-04.1-17/119, в якому зазначено, що при проведенні перевірки виявлені порушення санітарного законодавства, а саме:
1) Не встановлено розміри санітарно-захисних зон для об`єктів Фастівської філії            ТОВ «КПД», що є джерелами виробничих шкідливостсй, їх розміщення та достатність розмірів цих зон не підтверджено за «Методикой расчета концентраций в атмосферном воздухе вредных веществ, содержащихся в выбросах предприятий» ОНД-86 з урахуванням реальної санітарної ситуації (фонового забруднення, особливостей рельєфу, метеоумов, рози вітрів та ін.), а також даних лабораторних досліджень щодо аналогічних діючих підприємств та об`єктів, що є порушенням вимог п. 5.5 Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом МОЗ України від 19.06.1996 № 173 (далі -ДСП 173-96).
2) Територія санітарно-захисної зони не розпланована та не упорядкована. Відсутній план та проект озеленення санітарно-захисної зони, що є порушенням вимог п. 5.13 ДСП 173- 96.
3) Не розроблено та не узгоджено проект організації санітарно-захисної зони Фастівської філії ТОВ «КПД» в комплексі з проектом будівництва (реконструкції) даного підприємства з першочерговою реалізацією заходів, передбачених у зоні), що є порушенням вимог ст. 15 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», п. 5.14 ДСП 173-96. Розміри санітарно-захисної зони для Фастівської філії          ТОВ «КПД» не затверджені Головою Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на підставі результатів проведення державної санітарно- епідеміологічної експертизи відповідних матеріалів, що є порушенням вимог               п. 5.9 ДСП 173- 96.
З огляду на вказані обставини та встановлені порушення Фастівською філією             ТОВ «КПД» вимог законодавства, враховуючи норми статей 4 та 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області звернулось до адміністративного суду з адміністративним позовом про застосування заходів реагування у вигляді тимчасового зупинення виробництва (виготовлення продукції) на Фастівській філії ТОВ «КПД» за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Поліграфічна, 6 до моменту розроблення та узгодження з Держпродспоживслужбою проекту організації санітарно-захисної зони та отримання позитивного висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи.
Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що не усунені, на момент розгляду справи судом, порушення не є формальними та стосуються суттєвих недоліків санітарних норм, що у свою чергу унеможливлює, на переконання суду, забезпечення безпеки споживачів.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, Законом, що регулює суспільні відносини, які виникають у сфері забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя, здійснення державного санітарно-епідеміологічного нагляду в Україні є Закон України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» (далі - Закон № 4004-ХІІ).
Поряд з цим, відповідач є суб`єктом господарювання, тому здійснення державного (контролю) у сфері господарської діяльності проводиться з урахуванням вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V).
Таким чином, при здійсненні Держпродспоживслужбою контролю (нагляду) за дотриманням Фастівською філією ТОВ «КПД» вимог санітарного законодавства, перевірка та застосування заходів для припинення порушень має здійснюватися з дотриманням в сукупності вимог обох вищевказаних законів.
Загальні вимоги до здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності визначені статтею 4 Закону № 877-V.
За приписами частини 4 статтею 4 Закону № 877-V виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.
Відповідно до частини 5 статтею 4 Закону № 877-V, виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.
Пунктом 7 частини 5 статтею 4 Закону № 877-V передбачено, що у разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав і обов`язків суб`єкта господарювання або повноважень органу державного нагляду (контролю), така норма трактується в інтересах суб`єкта господарювання.
Згідно вимог пункту 11 частини 5 статтею 4 Закону № 877-V, плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником.
Відповідно до ст. 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» Міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 348 від 29.03.2017 року на Державну службу з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів                                  (надалі - Держпродспоживслужба) покладено завдання і функції з реалізації державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення та із здійснення контролю (нагляду) за дотриманням вимог санітарного законодавства (крім функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників).
Відповідно до п. 7 Положення про Держпродспоживслужбу, затверджену постановою Кабінету міністрів України № 667 від 02.09.2015 року (далі - Положення № 667), Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.
Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 209 від 12.04.2017 року затверджено Положення про Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 13 травня 2017 року за № 604/30472                    (далі - Положення).
Відповідно до п. 10 Положення, керівник самостійного структурного підрозділу Головного управління, на який покладено здійснення повноважень Держпродспоживслужби у сфері санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення, забезпечує виконання функцій щодо затвердження та підписання передбачених законодавством документів, повноваження щодо затвердження та підписання яких належить до компетенції головного державного санітарного лікаря області, міста Києва (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та сфері гігієни праці і функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), у межах повноважень відповідного територіального органу.
За приписами ч. 7 ст. 7 Закону № 877-V, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
Пунктом «л» статті 41 Закону № 4004-ХІІ передбачено, що головним державним санітарним лікарям Автономної Республіки Крим, областей, районів, міст, районів у містах та їх заступникам, головним державним санітарним лікарям, на транспорті та їх заступникам у межах відповідних територій (об`єктів транспорту) надаються повноваження застосовування передбачених цим Законом заходів для припинення порушення санітарного законодавства.
Стаття 42 цього Закону (імперативна норма) містить вичерпний перелік застосування заходів для припинення порушення санітарного законодавства та підстави їх застосування, а саме:
а) обмеження, тимчасова заборона чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій, об`єктів будь-якого призначення, технологічних ліній, машин і механізмів, виконання окремих технологічних операцій, користування плаваючими засобами, рухомим складом і літаками у разі невідповідності їх вимогам санітарних норм;
б) обмеження, тимчасова заборона або припинення будівництва, реконструкції та розширення об`єктів у разі відступу від затвердженого проекту;
в) тимчасова заборона виробництва, заборона використання та реалізації хімічних речовин, технологічного устаткування, будівельних матеріалів, біологічних засобів, товарів народного споживання, джерел іонізуючих випромінювань в разі відсутності їх гігієнічної регламентації та державної, реєстрації, а також якщо їх визнано шкідливими для здоров`я людей;
г) обмеження, зупинення або заборона викидів (скидів) забруднюючих речовин за умови порушення санітарних норм;
д) зупинення або припинення інвестиційної діяльності у випадках, встановлених законодавством;
е) внесення власникам підприємств, установ, організацій або уповноваженим ними органам подання про відсторонення від роботи або іншої діяльності осіб, зазначених у абзаці шостому частини першої статті 7 цього Закону;
є) вилучення з реалізації (конфіскація) небезпечних для здоров`я хімічних та радіоактивних речовин, біологічних матеріалів у порядку, що встановлюється законодавством.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Позивач просить застосувати захід реагування до Відповідача саме «тимчасово зупинити виробництво (виготовлення продукції)», тобто застосувати захід, передбачений п. «в» ст. 42 Закону № 4004-ХІІ, до моменту розроблення та узгодження з Держпродспоживслужбою проекту організації санітарно-захисної зони (вимоги ст. 15 Закону № 4004-ХІІ) та отримання позитивного висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи (вимоги ст. 11 Закону № 4004-ХІІ).
Однак, за п. «в» ст. 42 Закону № 4004-ХІІ для застосування цього заходу реагування необхідна наявність однієї з таких умов, як відсутність зареєстрованої гігієнічної регламентації використання небезпечних факторів хімічної та біологічної природи, а також якщо ці фактори визнано шкідливими для здоров`я людей.
Гігієнічна регламентація і державна реєстрація небезпечних факторів нормативно врегульована ст. 9 Закону № 4004-ХІІ та Положенням про гігієнічну регламентацію та державну реєстрацію небезпечних факторів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.1995 року № 420.
Відповідно до акту перевірки дотримання вимог санітарного законодавства на промислових підприємствах від 06.08.2020 року № 10-04.1-17/119 (далі - Акт перевірки), який став підставою звернення до суду, в розділі «Питання, що підлягають перевірці» в п. 5.3 «Використання небезпечних факторів хімічної та біологічної природи здійснюється за наявністю сертифіката, що засвідчує його державну реєстрацію» стоїть відмітка, що «Не перевірялося на даному підприємстві/об`єкті», а в розділі «Порушення вимог законодавства, виявлені під час перевірки» відсутні відомості щодо порушень вимог ст. 9 Закону № 4004-ХІІ та Положення про гігієнічну регламентацію та державну реєстрацію небезпечних факторів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.1995 року № 420.
Отже, аналіз зазначених правових норм та обставин дає підстави зробити висновок про відсутність підстав для застосування до Відповідача такого засобу реагування як тимчасова заборона виробництва (виготовлення продукції) до моменту виконання вимог            ст. 15 та ст. 11 Закону № 4004-ХІІ.
Також Позивач вказує на порушення Відповідачем вимог ст. 11 Закону № 4004-ХІІ, а саме на відсутність позитивних висновків санітарно-епідеміологічної експертизи на діючі об`єкти.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що особи, які здійснювали перевірку, не були уповноважені перевіряти дотримання Відповідачем вимог ст. 11 Закону                          № 4004-ХІІ і не перевіряли їх.
Вказані обставини підтверджуються посвідченням (направленням) № 2712 від 30.07.2020 року, де в розділі «Предмет здійснювання заходу» перераховано питання, що підлягають перевірці, та Актом перевірки, де в розділі «Питання, що підлягають перевірці» в п. 5.4 та п. 5.5 стоїть відмітка, що «Не перевірялося на даному підприємстві/об`єкті», а в розділі «Порушення вимог законодавства, виявлені під час перевірки» відсутні відомості щодо порушень вимог ст. 11 Закону № 4004-ХІІ.
Разом з цим, відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону № 4004-ХІІ, рішення про необхідність і періодичність проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи діючих об`єктів приймається відповідними посадовими особами державної санітарно-епідеміологічної служби.
Проте, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідними посадовими особами державної санітарно-епідеміологічної служби приймалося рішення про необхідність та періодичність проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи діючих об`єктів Фастівської філії ТОВ «КПД», які знаходяться за адресою: Київська область, місто Фастів, вулиця Поліграфічна, будинок 6.
Крім цього Позивач вказував, що в результаті перевірки встановлено порушення п. 5.5 ДСП 173-96, а саме не встановлено розмірів санітарно-захисних зон для об`єктів відповідача, що є джерелами виробництва шкідливостей, їх розміщення та достатність цих зон не підтверджено за Методикою ОНД-86 з урахуванням реальної санітарної ситуації, а також даних лабораторних досліджень щодо аналогічних діючих підприємств та об`єктів.
За п. 5.6 ДСП 173-96, розміри санітарно-захисних зон та санітарних розривів від сільськогосподарських підприємств і виробничих комплексів слід приймати відповідно до вимог законодавства та ДБН Б. 2.2-12:2018 "Планування і забудова територій" (додаток           № 5).
Додатком № 5 до ДСП 173-96 встановлено розміри санітарно-захисних зон від сільськогосподарських підприємств до житлової забудови та прирівняних до неї об`єктів.
Тому, розміри санітарно-захисних зон від виробничих комплексів Відповідача до житлової забудови та прирівняних до неї об`єктів встановлено наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19.06.1996 року № 173.
З приводу їх розміщення, а саме невитримання розмірів санітарно-захисних зон, то колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують на підставі яких досліджень та використання яких засобів Позивач це встановив, так як він не надав жодних належних та допустимих доказів їх невитримання суду першої інстанції, а також не надано їх і суду апеляційної інстанції.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що Позивач дійшов передчасного висновку, що Відповідач порушив вимоги п. 5.5 ДСП 173-96.
Також Позивач вказував на те, що в результаті перевірки встановлено порушення     п. 5.13 ДСП 173-96, а саме територія санітарно-захисної зони не розпланована та не упорядкована, також відсутній план та проект озеленення санітарно-захисної зони.
Однак, Позивач залишив поза увагою, що п. 5.13 ДСП 173-96 не містить вимог щодо обов`язкової наявності плану та проекту озеленення санітарно-захисної зони, а лише визначає мінімальну площу її озеленення.
З приводу нерозпланування, неупорядкування та недотримання мінімальної площі озеленення санітарно-захисної зони, то в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують на підставі яких досліджень та використання яких засобів Позивач це встановив, так як він не надав жодних належних та допустимих доказів, які б це підтверджували ні в суд першої інстанції, ні в суд апеляційної інстанції.
Таким чином, Позивач дійшов передчасного висновку, що Відповідач порушив вимоги п. 5.13 ДСП 173-96.
Також, Позивач вказує на те, що в результаті перевірки встановлено порушення           ст. 15 Закону № 4004-ХІІ та п. 5.14 ДСП 173-96, а саме не розроблено та не узгоджено проект організації санітарно-захисної зони підприємства відповідача в комплексі з проектом будівництва (реконструкції) даного підприємства з першочерговою реалізацією заходів, передбачених у зоні.
Проте, Позивач залишив поза увагою, що проект організації санітарно-захисної зони підприємства розробляється лише в комплексі з проектом будівництва (реконструкції) будівель та споруд даного підприємства і є його складовою.
Будь-яких доказів того, що Відповідач розробляв проект будівництва (реконструкції) будівель та споруд, де розміщено його виробництво, матеріали справи не містять та таких доказів не було надано Позивачем ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції під час розгляду справи.
Разом з цим, відповідно до абз. 2 п. 5.5 ДСП 173-96, у тих випадках, коли розрахунками не підтверджується розмір нормативної санітарно-захисної зони або неможлива її організація в конкретних умовах, необхідно приймати рішення про зміну технології виробництва, що передбачає зниження викидів шкідливих речовин в атмосферу, його перепрофілювання або закриття.
Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що Відповідач змінював виробництво, то колегія суддів дійшла висновку, що розробка нового проекту організації санітарно-захисної зони підприємства, з його узгодження, не є обов`язковим для Відповідача.
Отже, Позивач дійшов передчасного висновку, що Відповідач порушив вимоги           ст. 15 Закону №4004-ХІІ та п. 5.14 ДСП 173-96.
Разом з цим, абз. 6 ст. 3 Закону № 4004-ХІІ визначено, що одним з основних принципи державного нагляду (контролю) є об`єктивність та неупередженість здійснення державного нагляду (контролю).
За приписами ч. 2 ст. 8 Закону № 4004-ХІІ органи державного нагляду (контролю) та їх посадові особи під час здійснення заходів державного нагляду (контролю): зобов`язані повно, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний нагляд (контроль) у межах повноважень, передбачених законом.
Наведені вище обставини дають підстави для висновку щодо необ`єктивності та упередженості Позивача при проведенні перевірки діючих об`єктів Відповідача, що є грубим порушенням основних принципів державного нагляду (контролю) у сфері забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя.
Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону № 877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
Відповідно ч. 15 ст. 4 Закону № 877-V при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів.
За приписами п. 3.3. Наказу МОЗ України № 287 від 10.04.2013 року "Про затвердження уніфікованих форм актів, які складаються за результатами перевірок суб`єктів господарювання у частині дотримання вимог санітарного законодавства", під час здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) здійснювати перевірку виключно тих питань, що є підставою для здійснення такої позапланової перевірки та які зазначені у відповідному наказі про проведення позапланової перевірки.
Проте, в наказі Позивача від 30.07.2020 року № 3462-ОД «Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю)» відсутній перелік питань, що є підставою для здійснення такої позапланової перевірки.
Таким чином, вище наведене свідчить, що позапланова перевірка була проведена також без дотримання вимог п. 3.3 Наказу МОЗ України № 287 від 10.04.2013 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім, випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому, Позивач не довів жодними належними на допустимими доказами наявність порушення Відповідачем вимог санітарного законодавства при здійсненні його виробничої діяльності за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Поліграфічна, 6.
Оскільки перелік порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, законодавством України не визначено, то віднесення до зазначеної категорії є суб`єктивною оцінкою суб`єкта владних повноважень, а тому в кожному окремому випадку суб`єкт владних повноважень має визначати - чи створюють виявлені порушення дійсну реальну загрозу життю та здоров`ю людей у взаємозв`язку із встановленими обставинами, що мають значення для вирішення даного питання.
Іншою важливою умовою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованих підстав для застосування саме конкретного заходу реагування та його адекватність виявленим порушенням.
У Рішенні від 25 січня 2012 року №3-рп/2012 (справа №1-11/2012) Конституційний Суд України зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який у сфері соціального захисту означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що застосування до Відповідача заходів реагування, заявлених у позові, є надмірними, а заявлений у позовній заяві захід реагування є непропорційним наслідкам для прав, свобод та інтересів широкого кола осіб і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи.
Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог.
Положеннями ст. 242 КАС України    рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1    ст. 315 КАС України    за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписи п. п. 1, 4 ч. 1    ст. 317 КАС України    визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті рішення неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи та порушено норми матеріального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу Фастівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «КПД» задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог - відмовити.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Фастівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «КПД» - задовольнити.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Головного управління Держспоживслужби в Київській області до Фастівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «КПД» про застосування заходів реагування - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя:                                                                     В.П. Мельничук

                     Судді:                                                                      І.О. Лічевецький 

                                                                                                      О.М. Оксененко

Повний текст складено 01.07.2021 року.