У х в а л а        
05 липня 2021 року 
м. Київ
справа № 490/1026/20-ц
провадження № 61-9178 ск 21 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув касаційну скаргуОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 березня 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 17 травня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 березня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 17 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 березня 2021 року залишено без змін. 
31 травня 2021 року до Верховного Суду через засоби поштового зав`язку ОСОБА_1  подано касаційну скаргу (надійшла 02 червня 2021 року), в якій заявник просить оскаржувані судові рішення скасувати, прийняти нову постанову про задоволення його позову. 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04 червня 2021 року касаційну скаргу  ОСОБА_1  залишено без руху для усунення недоліків, запропоновано зазначити обов`язкові підстави касаційного оскарження. Зазначено строк виконання ухвали, попереджено про наслідки її невиконання.
На адресу Верховного Суду  ОСОБА_1 направив уточнену редакцію касаційної скарги проте вимоги, зазначені в ухвалі Верховного Суду 
від 04 червня 2021 року, не виконані у повному обсязі, оскільки не зазначено конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження. 
Оскільки у відведений судом строк, станом на 05 липня 2021 року, ухвала суду касаційної інстанції виконана не в повному обсязі, а саме: не зазначено конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, тому касаційна скарга ОСОБА_1  підлягає визнанню неподаною та поверненню заявникові.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України 
у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 березня 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 17 травня 2021 року вважати неподаною та повернути заявникові.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                       Б. І. Гулько