ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року	Львів	Справа № 500/768/21 пров. № А/857/13766/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                        Обрізко І.М., 
суддів                                                            Онишкевича Т.В., Шинкар Т.І.,
за участю секретаря судового засідання          Лутчин А.М.,
за участю позивача                                         ОСОБА_1 ,
за участю представника позивача                    Майки М.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у місті Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління соціальної політики Тернопільської міської ради на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року, прийняте суддею Подлісною І.М. у місті Тернополі у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,-

                                                            встановив:

ОСОБА_1 (надалі – позивач) звернулася з адміністративним позовом до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради (надалі – відповідач) про скасування рішення, яким відмовлено у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та зобов`язання призначити та виплатити таку допомогу.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано відмову, оформлену листом від 29.12.2020 року №597/13.7 у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, згідно з Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям». Зобов`язано Управління соціальної політики Тернопільської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.11.2020 року про призначення їй державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, у відповідності до зазначеного Закону. В задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Суд виходив з того, що відмова Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, яка оформлена листом від 29.12.2020 року №597/13.7, яким позивачці необґрунтовано відмовлено у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям є протиправною та підлягає скасуванню.
Відтак, слід вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 23.11.2020 року про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з метою ефективного захисту її прав.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 та Управління соціальної політики Тернопільської міської ради подали апеляційні скарги. Вважають, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що відповідач прийняв рішення не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Водночас, відповідно до п.10 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно – правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Вважає, що суд першої інстанції не вірно дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким повністю задовольнити позов.
Управління соціальної політики Тернопільської міської ради у своїй апеляційній скарзі звертає увагу на те, що загальна сума сукупного доходу позивача за попередні два квартали, що передували місяцю, який передував місяцю звернення за призначенням допомоги (2-2020 і 3-2020) становила 9629,03 грн., що складається з допомоги по безробіттю в розмірі 2129,03 грн. (з липня по вересень) та 7500 грн. (0,5 розміру мінімальної заробітної плати з квітня по червень). Середньомісячний дохід сім`ї, що становив 1604,84 грн. перевищив рівень забезпечення прожиткового мінімуму для сім`ї позивача, що становив 549,25 грн.
Внаслідок проведеного розрахунку, рішенням Управління від 02.12.2020 року позивачу відмовлено у наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, оскільки середньомісячний сукупний дохід сім`ї перевищив рівень прожиткового мінімуму.

Судом першої інстанції не взято до уваги те, що ст.7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» виключена на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення соціальних гарантій для окремих категорій осіб».
Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та її представника, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного. 
Відповідно до частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд не в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 23.11.2020 року звернулася до Управління із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, зокрема про призначення їй державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї. До заяви ОСОБА_1 долучила Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 23.11.2020 року, довідку про доходи з Тернопільського міськрайонного центру зайнятості та документи, що посвідчують особу позивача.
На підставі звернення позивача, 02 грудня 2020 року було проведено розрахунок середньомісячного сукупного доходу її сім`ї для призначення вищевказаної державної соціальної допомоги.

Згідно із проведеним розрахунком, рівень забезпечення прожиткового мінімуму сім`ї позивача для призначення допомоги станом на 01.11.2020 року становив 549,25 грн.
Як вбачається із матеріалів справи, загальна сума сукупного доходу позивача за попередні 2 квартали, що передували місяцю, який передував місяцю звернення за призначенням допомоги (2-2020 і 3-2020) становила 9629,03грн, що складається з допомоги по безробіттю в розмірі 2129.03грн.(з липня по вересень) та 7500грн. (0,5 розміру мінімальної заробітної плати з квітня по червень). Середньомісячний сукупний дохід сім`ї, що становив 1604,84грн. перевищив рівень забезпечення прожиткового мінімуму для сім`ї Позивачки, що становив 549,25грн.
Внаслідок проведеного розрахунку, рішенням Управління від 02.12.2020 року відмовлено ОСОБА_1 в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, оскільки середньомісячний сукупний дохід сім`ї перевищив рівень забезпечення прожиткового мінімуму.
Відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім`ї, які постійно проживають на території України. Відповідно до вимог ст. 1 цього ж Закону державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї; малозабезпечена сім`я - сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.

Згідно п.1 ст.1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (надалі - Закон № 1768-111) державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї. Середньомісячний сукупний доход сім`ї - обчислений у середньому за місяць доход усіх членів сім`ї з усіх джерел надходжень протягом шести місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги, крім допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування.
Згідно зі статтею 5 Закону розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом, який обчислюється за методикою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, але цей розмір не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім`ї.
Порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Умови призначення і виплати малозабезпеченим сім`ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», врегульовано Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року №250 (далі - Порядок №250).
Пунктом 2 Порядку №250 визначено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - соціальна допомога) призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.
Відповідно до вимог частини 1 статті 6 Закону №1768-III та пункту 20 Порядку №250 зазначено, що державна соціальна допомога призначається на шість місяців.

Відповідно до пункту 14 Порядку №250 розмір соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом, але не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім`ї. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, що затверджується Мінсоцполітики, Мінекономіки, Мінфіном, Держстатом, МОНмолодьспортом.
Згідно з пунктом 15 Порядку №250 розмір соціальної допомоги визначається з урахуванням рівня забезпечення прожиткового мінімуму.
Згідно з статтею 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. До працездатних осіб відносяться особи, які не досягни встановленого законом пенсійного віку. До осіб, які втратили працездатність, відносяться особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку, особи, які досягли пенсійного віку, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, та непрацюючі особи, визнані особами з інвалідністю в установленому порядку.

Стаття 9 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» передбачає, що у 2020 році рівень забезпечення прожиткового мінімуму для призначення допомоги відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» у відсотковому співвідношенні до прожиткового мінімуму для основних соціальних і демографічних груп населення становить: для працездатних осіб - 25 відсотків; для дітей: з 1 січня 2020 року - 85 відсотків, з 1 липня - 130 відсотків; для осіб, які втратили працездатність, та осіб з інвалідністю -100 відсотків відповідного прожиткового мінімуму.
Відповідно до статті 7 «Про Державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року - 1638 гривень, з 1 липня -1712 гривень, з 1 грудня - 1769 гривень.
Відповідно до підпункту 5.3. пункту 5 Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Держкомстату, Мінфіну, Мінпраці, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Державного комітету молодіжної політики, спорту і туризму України від 15.11.2001 №486/202/524/455/3370, до сукупного доходу сімей (одержувачів) входять: стипендії, пенсії, допомога.
Загальна сума сукупного доходу одержувачів допомоги включає в себе суму всіх доходів кожної особи, яка враховується при наданні допомоги, визначених на підставі наданих документів за останні шість календарних місяців або два квартали, що передують місяцю звернення за призначенням соціальної допомоги, якщо інше не передбачене законодавством. Середньомісячний сукупний дохід усіх осіб, які враховуються при наданні допомоги, провадиться шляхом ділення загальної суми сукупного доходу одержувачів допомоги на 6, якщо інше не передбачене законодавством (п. 9.1, 9.3 Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Держкомстату, Мінфіну, Мінпраці, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Державного комітету молодіжної політики, спорту і туризму України від 15.11.2001 №486/202/524/455/3370).

Зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року №632 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» затверджено Порядок обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги (надалі - Порядок №632).
Вказаною постановою внесено зміни до Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №250 від 24.02.2003 року.
Відповідно до пункту 9 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (Порядок №250), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №250 від 24.02.2003 року, середньомісячний сукупний дохід малозабезпеченої сім`ї - обчислений у середньому за місяць дохід усіх членів малозабезпеченої сім`ї, одержаний ними протягом шести місяців. Шість місяців становлять два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (далі - період, за який враховуються доходи). Середньомісячний сукупний дохід малозабезпеченої сім`ї для призначення державної соціальної допомоги визначається відповідно до Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 632.

Відповідно до п.13 «Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги», затвердженого постановою КМУ від 22.07.2020 року № 632 під час обчислення державної соціальної допомоги для розрахунку середньомісячного сукупного доходу за кожний місяць, в якому відсутні доходи, включаються 0,5 розміру мінімальної заробітної плати станом на кінець періоду, за який враховуються доходи,- для осіб, які зареєстровані в центрі зайнятості та не отримували допомогу по безробіттю.
Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується учасниками справи, загальна сума сукупного доходу позивача за попередні два квартали, що передували місяцю, який передував місяцю звернення за призначенням допомоги (2-2020 і 3-2020) становила 9629,03 грн., що складається з допомоги по безробіттю в розмірі 2129,03 грн. (з липня по вересень) та 7500 грн. (0,5 розміру мінімальної заробітної плати з квітня по червень). 
Відтак, середньомісячний дохід сім`ї позивача, що становив 1604,84 грн. перевищив рівень забезпечення прожиткового мінімуму для сім`ї позивача, що становив 549,25 грн.
Відтак, враховуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Апеляційний суд також звертає увагу  на те, що суд першої інстанції, помилково покликався на ст.7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», враховуючи, що така виключена на підставі Закону України № 646-ІХ від 02.06.2020 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищенню соціальних гарантій для окремих категорій осіб».
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги Управління соціальної політики Тернопільської міської ради являються суттєвими і дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, а також наявна невідповідність висновків суду обставинам справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову. 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, враховуючи те, що середньомісячний дохід сім`ї позивача перевищив рівень забезпечення прожиткового мінімуму.

Судові витрати розподілу не підлягають, виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                        постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Управління соціальної політики Тернопільської міської ради задовольнити.
Скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року у справі № 500/768/21 та ухвалити постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. М. Обрізко 	
судді	 	Т. В. Онишкевич 	
 	 	Т. І. Шинкар  	
Повне судове рішення складено 09.09.2021 року.