ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5133/21 Справа № 180/321/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Хомченко С. І. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.	

                                       ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року                Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого – Куценко Т.Р., 
суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,
за участю секретаря – Синенка Є.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу 
за апеляційною скаргою 
                ОСОБА_1 , 
на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 березня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанови державного виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про завершення виконавчого провадження, стягувач: ОСОБА_2 , - 
ВСТАНОВИЛА: 

       У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на рішення, дії бездіяльність виконавця Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) стосовно завершення виконавчого провадження. 
       Скарга мотивована тим, що 27 травня 2020 року державним виконавцем Марганецького ВДВС Південно-Східного міжрегіонального УМС (м.Дніпро) Напальок Н.О. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 16850608. Також 27 травня 2020 року державним виконавцем Марганецького ВДВС Південно-Східного міжрегіонального УМС (м.Дніпро) Ульянковим С.Г. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 56422613. З наданих відповідей вбачається, що на виконанні в Марганецькому ВДВС дійсно перебували виконавчі провадження №16850608 про стягнення щомісячних аліментів з ОСОБА_3  на утримання доньки ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  на користь  ОСОБА_5  в розмірі ј частини заробітку, але не менше Ѕ частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи стягнення з 05.06.2002 року до повноліття дитини та № НОМЕР_1  про стягнення з ОСОБА_3  на користь  ОСОБА_2  неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 52 714,5 грн. Виконавчі провадження завершені згідно ЗУ «Про виконавче провадження».  ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3  помер. Однак, виконавчі провадження були завершені не внаслідок смерті боржника  ОСОБА_3 , а у зв`язку з відсутністю майна, на яке можливо звернути стягнення. Після смерті  ОСОБА_3  відкрилась спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1  дніпропетровської області. Згідно заповіту все своє майно ОСОБА_3  заповідав ОСОБА_1 . У визначений законом строк вона звернулась до нотаріуса з заявою для прийняття спадщини, однак їй було відмовлено, оскільки у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є запис про обтяження за № 9765576. Оскільки вона,  ОСОБА_1 , не є стороною виконавчого провадження, а стягувач  ОСОБА_2  не оскаржувала постанови державних виконавців від 27 травня 2020 року, які були завершені не з підстав, визначених п.3 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження№ вона змушена звернутися до суду. Просить суд поновити с трок на подачу цієї скарги, визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Марганецького міського відділу державно- виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) Напальок Наталії Олександрівни від 27 травня 2020 року про завершення виконавчого провадження №16850608; визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Марганецького міського відділу державно- виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) Ульянкова Сергія Геннадійовича від 27 травня 2020 року про завершення виконавчого провадження №56422613; зобов`язати Марганецький міський відділ державно- виконавчої служби південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) поновити виконавчі провадження №16850608 та №56422613 та закінчити їх на підставі п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».         
       Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 березня 2021 року відмовлено в задоволені скарги. 
       В апеляційній скарзі заявниця посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим ставить питання про скасування ухвали.
       Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Судом встановлено, що на виконанні Марганецького міського відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) перебували виконавчі провадження: №16850608 про стягнення щомісячних аліментів з ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 в розмірі ј частини заробітку, але не менше Ѕ частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи стягнення з 05 червня 2002 року до повноліття дитини та № НОМЕР_1 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 52 714,5 грн.
        ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копіє свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 /а.с.10/.
       Державним виконавцем Напальок Н.О. винесено постанову від 27 травня 2020 року про закінчення виконавчого провадження № 16850608 на підставі п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку з відсутністю майна на яке можливо звернути стягнення.
       Також, державним виконавцем Ульянковим С.Г. винесено постанову від 27 травня 2020 року про закінчення виконавчого провадження № 56422613 на підставі п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку з відсутністю майна на яке можливо звернути стягнення.
       05 січня 2021 року приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кучугурним М.А. винесено постанову, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке належало ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки на майно померлого накладено арешт /а.с.12/, що також підтверджується копією інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а.с.13/.
       Згідно із ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
       Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч. 1, ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»).
       Використовуючи своє право на звернення до суду із скаргою та вважаючи дії державного виконавця, а також начальника відділу неправомірними, ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою стосовно завершення виконавчого провадження.
       Відповідно ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. 
       Пунктом 2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено повернення виконавчого документу стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
       Зігдно ч.3 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна знімається у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті. 
       Зі змісту скаги вбачається, що право заяника на отримання спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 порушено накладенням державним виконавцем арешту на майна спадкодавця.
       Разом з цим, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. 
       Виходячи з викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1  не є стороною виконавчого провадження, або представником померлого боржника  ОСОБА_3 , а отже не може оскаржувати дії державного виконавця в порядку визначеним заяницею.
       Тому, викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.
       Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
       Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Висновки суду відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.
керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 березня 2021 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:                                                        Т.Р. Куценко 
Судді:                                                                Е.Л. Демченко                                                                                        М.О. Макаров