П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  713/609/21 
Головуючий у 1-й інстанції:  Осокін А.Л. 
          Суддя-доповідач:  Ватаманюк Р.В. 

13 вересня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Ватаманюка Р.В. 
суддів:  Драчук Т. О.  Полотнянка Ю.П. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу   ОСОБА_1  на  рішення   Вижницького районного суду Чернівецької області  від  21 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до поліцейського СРПП №3 Вижницького РВ національної поліції України в Чернівецькій області Прокоп`юка Василя Дмитровича (далі - відповідач) про  оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, 
В С Т А Н О В И В :
І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
Позивач 25.03.2021 звернувся із позовом до Вижницького районного суду Чернівецької області в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 08.02.2021 серії БАБ № 238360 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу, винесену інспектором СРПП в Чернівецькій області Прокоп`юком В.Д. за ч. 1 ст. 126 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.
ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 21.05.2021  поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження постанови серії БАБ №238360 від 08.02.2021 про накладення на нього штрафу.
Відмовлено в задоволені позову ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №3 Вижницького РВ національної поліції України в Чернівецькій області Прокоп`юка В. Д. про скасування постанови серії БАБ №238360 від 08.02.2021 про накладення на нього адміністративного стягнення.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що на водія покладено обов`язок мати при собі страховий поліс і такий страховий поліс має бути пред`явлений працівникам поліції на їх вимогу. При цьому, чинним законодавством не вказано, що поліс страхування може бути пред`явлений на вимогу повноважної особи лише у випадку складання нею протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод.
ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що неподання відповідачем відзиву свідчить про згоду відповідача з даним позовом. При цьому вказує, що він не зобов`язаний був в даному випадку пред`являти страховий поліс на вимогу поліцейського.
ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ
Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4  ст. 304 КАС України  не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалою суду від 08.07.2021 апеляційну скаргу залишено без руху.
02.08.2021 до суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою суду від 05.08.2021 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду на 08.09.2021 о 10:00.
Також зобов`язано Вижницький РВ національної поліції України в Чернівецькій області в строк до 31.08.2021 надати до суду відеозапис з нагрудної камери поліцейського, яким зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення (постанова від 08.02.2021 серії БАБ №238360).
06.09.2021 на виконання вимог ухвали суду в частині витребування доказів до суду надійшла заява Вижницького РВ національної поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області про неможливість надання витребуваних судом доказів.
Також 06.09.2021 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі.
Відповідно до ч.1  ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з п.2 ч.1  ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Враховуючи, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, при цьому в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1  ст.311 КАС України.
VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
08.02.2021 щодо позивача, відповідачем була винесена постанова про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 гривень, за те, що він керував автомобілем в смт. Берегомет по вул. Кобилянської без полісу обов`язкового цивільного страхування наземних транспортних засобів.
Позивач, вважаючи вказану постанову відповідача протиправною, звернувся до суду з адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.
VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ
Апеляційний суд  не погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову за такими доводами.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Статтею 16 зазначеного Закону визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідно до п. 2.4 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР України), на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України.
Пунктом 2.1 (г) ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).
Статтею 53 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 № 1961-IV (далі Закон № 1961-IV) вказано, що посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Частиною 2 ст. 21 Закону № 1961-IV вказано, що контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.
Пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху або якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.
Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
Перелік підстав для зупинки транспортного засобу наведений у ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію". Зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Водночас колегія суддів відхиляє доводи позивача про те, що він не зобов`язаний був в даному випадку пред`являти страховий поліс на вимогу поліцейського, оскільки, як зазначалося вище, положеннями статті 53 України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено право органів Національної поліції перевіряти наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а підпунктами 2.1, 2.4 ПДР встановлено безпосередній обов`язок водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс.
Вказане також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладено у постанові від 13.03.2020 у справі №161/11159/16-а.
Відповідно до ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Тобто, даний вид відповідальності може наставати до особи, водія транспортного засобу, під час його експлуатації за умови відсутності або не бажанні пред`явлення для перевірки, серед інших необхідних документів - поліса.
Згідно ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Спеціальною нормою, яка регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є ст. 40 Закону України "Про національну поліцію" № 580-VIII.
Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
З оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення вбачається, що підставою для зупинки працівниками поліції автомобіля позивача було те, що водій керуючи транспортним засобом був непристебнутий ременем безпеки (п. 2.3 в ПДР) та не мав при собі діючого полісу обов`язкового цивільного страхування (п. 2.1 ПДР).
При цьому у своєму позові та в апеляційній скарзі позивач посилається на порушення працівниками поліції процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2021, крім іншого, було витребувано у Вижницький РВ національної поліції України в Чернівецькій області відеозапис з нагрудної камери поліцейського, яким зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення (постанова від 08.02.2021 серії БАБ №238360).
Вказаний доказ також витребувався судом першої інстанції ухвалою від 14.04.2021.
Проте, ані до суду першої інстанції, ні до апеляційного суду такі докази не надавалися. 
06.09.2021 на виконання вимог ухвали суду в частині витребування доказів до суду надійшла заява Вижницького РВ поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про неможливість надання витребуваних судом доказів, а саме відеозапису з нагрудної камери поліцейського, яким зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Вказано, що виконати ухвалу суду неможливо, оскільки відеозапис з нагрудної боді-камери був пошкоджений та відтворенню не підлягає. 
Водночас відеозапис, яким було б зафіксовано вчинення позивачем правопорушення та розгляд справи про адміністративне правопорушення в матеріалах справи відсутній та Вижницьким РВ національної поліції України в Чернівецькій області до суду не надавався у зв`язку з його пошкодженням.
При цьому така обставина не спростовує доводи позивача про порушення працівниками поліції процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Отже, відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР, щодо керування транспортним засобом без пристебнутого ременя безпеки та непред`явлення діючого полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
При цьому суд апеляційної інстанції відхиляє твердження позивача про те, що неподання відповідачем відзиву свідчить про згоду відповідача з даним позовом, оскільки подання відзиву на позовну заяву є правом відповідача, а не обов`язком.
Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
На підставі зазначеного вина позивача не може вважатись доведеною.
Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що оскільки працівниками поліції не зафіксовано належним чином вчинення позивачем адміністративного правопорушення та не доведено правомірність прийнятої постанови, тому наявні підстави для задоволення позову шляхом скасування постанови серії БАБ №238360 від 08.02.2021 та закриття справи про адміністративне правопорушення.
VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.
Частиною 3 ст. 286 КАС України вказано, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Частиною 6 ст. 139 КАС України вказано, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За таких обставин на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню 1135 грн. судового збору сплаченого згідно квитанції №97 від 12.04.2021 на суму 454,00 грн. та квитанції №86 від 28.07.2021 на суму 681,00 грн.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити  повністю.
Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 21 травня 2021 року скасувати та прийняти нову постанову.
Позов задовольнити повністю.
Скасувати постанову серії БАБ №238360 від 08 лютого 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Справу про адміністративне правопорушення закрити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції України у Чернівецькій області (код ЄДРПОУ 40109079, вул. Головна, 24, м. Чернівці) 1135 грн. (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень) судових витрат понесених на сплату судового збору.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України. 

Головуючий	 	 	Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Драчук Т. О.    Полотнянко Ю.П.