ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року	Львів	Справа № 464/8031/16-а пров. № А/857/10310/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі: 
          головуючого судді Довгополова О.М., 
          суддів  Гудима Л.Я., Святецького В.В.,
з участю секретаря судового засідання Юрченко М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові на ухвалу Сихівського районного суду міста Львова   від 10 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "ІРОКС" до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, третя особа: Державна архітектурно-будівельна інспекція України про визнання протиправною та скасування постанов та припису, -

суддя (судді) в суді першої інстанції – Чорна С.З.,
час ухвалення рішення: 16:31:33,
місце ухвалення рішення – м. Львів,
дата складання повного тексту рішення: 17.03.2021 р.,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2016 року позивач – ПрАТ «Ірокс» звернулося в суд з позовом до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, третя особа - Державна архітектурно-будівельна інспекція України, в якому просило визнати протиправними та скасувати постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 17.10.2016 року, 18.10.2016 року, а також припису від 05.10.2016 року.
В ході розгляду справи, відповідачем - Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові подано клопотання про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи.
В обґрунтування поданого клопотання зазначало те, що ухвалою суду від  09 жовтня 2018 року в даній справі призначено повторну  судову будівельно-технічну експертизу, яка не була проведена у зв`язку з неоплатою рахунку. При цьому, з часу призначення  повторної  судової будівельно-технічної експертизи 09.10.2018 року і по час поновлення провадження у справі відповідач не отримував жодних документів чи квитанцій щодо оплати експертизи, а рахунок на оплату експертизи був скерований на адресу суду. Відтак, відповідач вважав, що ним не вчинялось жодних дій з відмови чи уникнення зобов`язань, які виникли у зв`язку із подачею вищевказаного клопотання, зокрема оплати рахунку №510 від 19.07.2019 року.
Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 10 березня 2021 року в задоволенні клопотання про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи – відмовлено.
Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову постанову, якою задовольнити клопотання про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи.
Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що клопотання про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи від 08.10.2018 року не є реалізованим, відтак наявні підстави для повторного призначення судової будівельно-технічної експертизи, оскільки її призначення є актуальним для розгляду даної справи.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржену ухвалу суду незаконною та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.
Представник позивача заперечив проти апеляційної скарги, вважає оскаржену ухвалу суду законною та обґрунтованою та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
У відповідності до  статті 72 Кодексу адміністративного судочинства  доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу»  встановлено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Необхідність призначення експертизи у судочинстві визначена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів і обставин, які виходять за межі юридичних професійних знань судді і потребують спеціальних досліджень.
У відповідності до частини 1  статті 102 Кодексу адміністративного судочинства  суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.
Відповідно до  статті 103 Кодексу адміністративного судочинства  про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій (яким) доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Отже, судова експертиза в адміністративній справі може бути нічим іншим як дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини в адміністративній справі, що перебуває у провадженні суду.
Відтак, суд може призначити судову експертизу у випадку об`єктивної неможливості встановлення обставин, що мають значення для справи, без проведення відповідного експертного дослідження, яке здійснює особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин.
Матеріалами справи підтверджено, що ухвалою від  09 жовтня 2018 року в даній справі за клопотанням відповідача було призначено повторну  судову будівельно-технічну експертизу, та матеріали справи скеровано до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.        
28.11.2019 року на адресу суду надійшли матеріали даної адміністративної справи без виконання ухвали суду, у зв`язку з чим ухвалою суду від 02.12.2019 року поновлено провадження у справі.
Підставою для повернення матеріалів справи без виконання ухвали суду від 09 жовтня 2018 року про призначення повторної  судової будівельно-технічної експертизи стала неоплата відповідачем рахунку.
Як видно з матеріалів справи, повторна судова будівельно-технічна експертиза в даній справі була призначена ухвалою суду від 09.10.2018 року саме за клопотанням відповідача.
Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз, якому було доручено проведення повторної судової будівельно-технічної експертизи, був виставлений рахунок на оплату такої експертизи. Зазначений рахунок супровідним листом був надісланим на адресу відповідача та суду, однак у встановлений строк неоплачений відповідачем.
У відповідності до п.1.13. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5, строк проведення експертизи встановлюється керівником експертної установи (або заступником керівника чи керівником структурного підрозділу) і не повинен перевищувати 90 календарних днів. У разі невиконання клопотань експерта щодо надання додаткових матеріалів, несплати вартості експертизи протягом 45 календарних днів з дня направлення клопотання в порядку, передбаченому чинним законодавством, незабезпечення прибуття експерта, безперешкодного доступу до об`єкта дослідження, а також належних умов для його роботи (учинення перешкод з боку сторін, що беруть участь у справі, в обстеженні об`єкта) матеріали справи повертаються органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), із зазначенням мотивованих причин неможливості її проведення.
Так, з моменту призначення судом  повторної судової будівельно-технічної експертизи і до повернення матеріалів справи до суду без виконання ухвали суду від 09.10.2018 року у зв`язку з неоплатою відповідачем рахунку від липня 2019 пройшло більше 1 року і впродовж цього часу відповідач не вживав жодних заходів, спрямованих на оплату такого рахунку.
Більше того, відповідачу було відомо про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи у даній справі та він міг протягом тривалого терміну дізнатись про результат її виконання, однак жодних дій не було вчинено.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про вчинення відповідачем дій, що спричинили неможливість проведення призначеної судом повторної судової будівельно-технічної експертизи, що вказує на недобросовісне використання відповідачем своїх процесуальних прав і обов`язків по справі, та в свою чергу призводить до невиправданого затягування розгляду даної справи, а відтак ставить під загрозу гарантоване ст.6  Конвенції про захист прав і основоположних свобод право особи на  справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстав для скасування ухвали колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд –                              

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові залишити без задоволення.
Ухвалу   Сихівського районного суду міста Львова  від 10 березня 2021 року у справі №  464/8031/16-а залишити без змін.
   Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. М. Довгополов 	
судді	 	В. В. Святецький 	
 	 	Л. Я. Гудим  	
Повне судове рішення складено 02.07.2021 року