ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року	                        Львів	Справа № 380/3688/20 пров. № А/857/8730/21 	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 

головуючого судді                                         Святецького В.В., 
суддів                                                             Довгополова О.М., Гудима Л.Я.,
з участю секретаря судового засідання      Хітрень О.Ю.,           

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Безбородька Т.М. про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 380/3688/20  за  адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-
    
                                                     В С Т А Н О В И В :

Рішенням від  22 лютого 2021 року  Львівський окружний адміністративний суд позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив частково. 
Визнав протиправним та скасував наказ виконувача обов`язків начальника Львівської митниці ДФС, Голови комісії з реорганізації  Львівської митниці ДФС Романа Антоняка від 13.04.2020 №103-о ,,Про звільнення ОСОБА_1 ” .
Поновив ОСОБА_1 на посаді державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста ,,Рава-Руська” Львівської митниці ДФС з 16.04.2020 року.
Стягнув з Львівської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 51462,93 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів.
Також суд стягнув з Львівської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 12000 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу.

За наслідками апеляційного перегляду справи № 380/3688/20  постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2021 року апеляційна скарга Галицької митниці Держмитслужби апеляційну скаргу задоволена частково.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року  у справі № 380/3688/20 змінене в частині розподілу судових витрат, а саме: абзац 7 резолютивної частини викладений в наступній редакції: ,,Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )  за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці ДФС (79000, м. Львів, вул. Костюшка,1, код ЄДРПОУ 39420875) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 коп.
В решті рішення суду першої інстанції залишене без змін.

22.06.2021 від представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Безбородька Т.М. на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, в якій останній просить стягнути з Львівської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 4000 грн.

02 липня 2021 від Галицької митниці Держмитслужби надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому відповідач вказує на завищення вказаної позивачем суми. Зазначає, що представником позивача не надано жодного доказу на підтвердження того, що гонорар є розумним та відповідає зазначеній сумі (4000 грн).
Просить відмовити у задоволенні заяви позивача.

Представник позивача в судове засіданні апеляційного суду не з`явився, подав клопотання про розгляд заяви без участі представник позивача. 
Представник Галицької митниці Держмитслужби заперечив вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення та просить відмовити у її задоволенні.  

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи заяви, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо , зокрема,  судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України  при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Статтею 132 КАС України  передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина 1).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3).

Як передбачено ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі ,,Баришевський проти України”, від 10 грудня 2009 року у справі ,,Гімайдуліна і інших проти України”, від 12 жовтня 2006 року у справі ,,Двойних проти України”, від 30 березня 2004 року у справі ,,Меріт проти України”, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

На підтвердження стягнення витрат на правничу допомоги представник позивача долучив: сканкопію рахунку № 15-06/21 від 15.06.2021, копію акта виконаних робіт від 15.06.2021, згідно яких вивчення та аналіз апеляційної скарги, підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу – 2000,00 грн., участь у судовому засіданні Восьмого апеляційного адміністративного суду – 2000,00 грн.. 

Таким чином, вартість наданої правової допомоги становить 4 000,00 грн.

Беручи до уваги зміст виконаних робіт (наданих послуг), апеляційний суд вважає, що витрати на правничу допомогу за такі послуги є неспівмірними та завищеними, оскільки  час, який був витрачений адвокатом на написання та подання відзиву на апеляційну скаргу по справі, вочевидь не відповідає складності спору та змістовності відзиву. Адже вказаний відзив є аналогічним за змістом позовній заяві.

Відтак, проаналізувавши надані позивачем документи та заперечення відповідача, колегія суддів дійшла висновку про те, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи, часом витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг, а тому достатнім і співмірним є розмір витрат на правничу допомогу в сумі 1000 грн, що охоплює послуги по представництву інтересів позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції .

Керуючись ст. ст. 132, 134, 139, ч.3 ст. 243,  ст. ст. 250, 252, 325, 329 КАС України, суд,-     

                                             
                                                    ПОСТАНОВИВ :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Безбородька Т.М. про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 380/3688/20   задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці ДФС (вул.Костюшка,1, м. Львів, 79000; код ЄДРПОУ 39420875) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП   НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 коп.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	О. М. Довгополов 	
 	 	Л. Я. Гудим  	
Повне судове рішенян складено 08.07.2021.