УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
27 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 761/2894/21
провадження № 51-1712ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу тимчасово виконуючого обов`язки президента державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва                від 02 лютого 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 01 вересня      2021 року,
встановив:
Як убачається з долученої до касаційної скарги копії судового рішення,Шевченківський районний суд м. Києва ухвалою від 02 лютого 2021 року задовольнив клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах Закритого акціонерного товариства «Спільне українсько-американське підприємство з іноземними інвестиціями «Укрелектроват» та зобов`язав відповідальну службову особу СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, яка здійснювала досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за                                    № 42014100000000381 від 23 квітня 2014 року, повернути володільцю в особі відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України оригінали матеріалів виконавчого провадження              № 34029225, що були вилучені згідно з протоколом 14 серпня 2014 року в межах указаного вище кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 липня 2014 року (про тимчасовий доступ до матеріалів виконавчого провадження № 34029225), що перебували у володінні Державної виконавчої служби України, за адресою: м. Київ                           вул. Артема 73.
Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою місцевого суду, ОСОБА_4 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
Київський апеляційний суд ухвалою від 01 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишив без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду       м. Києва від 02 лютого 2021 року без змін.
Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 02 лютого 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши додані до неї копії судового рішення, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на таких підставах.
Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення.
Положеннями ст. 424 КПК визначено перелік судових рішень, які можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції. Відповідно до ч. 2 вказаної статті ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.
Наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до                 правосуддя, а тому, не свідчить, що право на справедливий судовий розгляд обмежено.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_4 оскаржує судові рішення, у зв`язку з неправильним, на його думку, застосуванням положень ст. 100 КПК, а саме вирішенням питання щодо речового доказу, тобто оскаржує судові рішення, які не перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, а тому не можуть бути предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Що стосується тверджень ОСОБА_4 про те, що апеляційним судом переглядалася ухвала слідчого судді з огляду на наявність такого формулювання у мотивувальній частині, то, очевидно, що зазначене є опискою, оскільки у вступній та резолютивній частині судового рішення вказано про перегляд ухвали суду. Цю описку в порядку, визначеному ст. 379 КПК, вправі виправити суд, який її допустив.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 428 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна                   скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Частиною 3 ст. 428 КПКпередбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї                статті, без перевірки касаційної скарги на відповідність вимогам ст. 427 цього Кодексу.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою тимчасово виконуючого обов`язки президента державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 02 лютого 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                              ОСОБА_3