ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Московська, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua

Головуючий суддя у першій інстанції: Каракашьян С.К.
                             суддя-доповідач: Епель О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року                                                                                      Справа № 640/13952/21
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді:                      Епель О.В., 
суддів:                                                      Губської Л.В., Степанюка А.Г.,
за участю секретаря                     Сакевич Ж.В.,          
представника позивача                    Брановицького О.О.,
представника апелянта                    Крижанівської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2021 року у справі

за позовом            ОСОБА_2 

до                     Міністерства культури та інформаційної політики України

про                визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.
ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Міністерства культури та інформаційної політики України (далі - Відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення Конкурсної комісії Міністерства культури та інформаційної політики України з конкурсного відбору на посаду генерального директора державного підприємства «Національний центр Олександра Довженка» від 15 квітня 2021 року і зобов`язання Відповідача призначити проведення конкурсу.
Разом з позовом у цій справі ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову, в якій проси суд заборонити Відповідачу приймати рішення за результатами проведеного конкурсного відбору до закінчення розгляду цієї справи.
В обґрунтування таких вимог Позивач зазначив, що невжиття заходів забезпечення його позову в цій справі унеможливить захист його прав та виконання судового рішення в цій справі у разі задоволення заявлених ним позовних вимог, оскільки на посаду генерального директора ДП «Національний центр Олександра Довженка» вже буде призначено іншу особу (переможця конкурсу), яка приступить до виконання своїх повноважень та прийняття управлінських рішень, що призведе до незворотних наслідків.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2021 року зазначену заяву було задоволено повністю та застосовано заявлені приватним виконавцем заходи забезпечення позову.
Постановляючи таку ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову в цій справі істотно ускладнить ефективний захист порушених прав та інтересів Позивача, оскільки судове оскарження спірного рішення Відповідача не зупиняє його виконання і за час розгляду цієї справи на посаду ДП «Національний центр Олександра Довженка» вже буде призначено іншу особу, а саме переможця конкурсу ОСОБА_1 .
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні заяви позивача про застосування заходів забезпечення позову в цій справі.
В обґрунтування своїх вимог Апелянтка наполягає на відсутності жодних правових підстав, передбачених статтею 150 КАС України, для застосування заявлених Позивачем заходів забезпечення позову в цій справі.
При цьому, Апелянтка зазначає, що з матеріалів справи не вбачається та судом не встановлено, яким чином невжиття заявлених Позивачем заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а саме - проведення нового конкурсного відбору в разі задоволення позову ОСОБА_2 .
Разом з тим, Апелянтка зазначає, що відсутність керівника ДП «Національний центр Олександра Довженка» може негативно вплинути на господарську діяльність цього підприємства та порушує її права і законні інтереси як переможниці конкурсу.
Водночас, ці та інші обставини, на переконання Апелянтки, не були встановлені судом першої інстанції при розгляді заяви Позивача.
          Апелянтка також вважає, що наведені нею обставини свідчать про неспівмірність застосованих судом заходів забезпечення позову в цій справі та негативних наслідків, які могли би настати у разі їх незастосування.
З цих та інших підстав Апелянтка вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про застосування заходів забезпечення позову в цій справі.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2021 відкрито апеляційне провадження, установлено строк на подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду на 20.07.2021 о 13:10  год.
У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з наступних підстав.
Обставини, установлені судом першої інстанції.
Міністерством культури та інформаційної політики України було оголошено та проведено конкурсний добір на посаду генерального директора державного підприємства «Національний центр Олександра Довженка».
Позивач приймав участь у вказаному конкурсному доборі.
15 квітня 2021 року за результатами засідання Конкурсної комісії Міністерства культури та інформаційної політики України з проведення конкурсного добору на посаду генерального директора державного підприємства «Національний центр Олександра Довженка», яка діє відповідно до наказу Міністерства культури та інформаційної політики України від 31.03.2021 № 122-К., було прийнято рішення про те, що переможцем конкурсного добору на посаду генерального директора державного підприємства «Національний центр Олександра Довженка» визначено ОСОБА_1 .
Нормативно-правове регулювання.
Так, відповідно до частин першої, другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду,
2) або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з частинами першою, другою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:                    
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;                
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
3) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
4) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. 
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. 
Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Висновки суду апеляційної інстанції.
1. Отже, за своєю юридичною природою інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту і адміністративним процесуальним законодавством регламентовано виключний перелік підстав для вжиття судом заходів забезпечення адміністративного позову, який є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
2. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що предметом спірних правовідносин є рішення Конкурсної комісії Міністерства культури та інформаційної політики України з конкурсного відбору на посаду генерального директора державного підприємства «Національний центр Олександра Довженка» від 15 квітня 2021 року.
3. Станом на час звернення Позивача до суду із заявою про застосування заходів забезпечення позову та навіть станом на час прийняття судом першої інстанції оскаржуваної ухвали вищевказане рішення Конкурсної комісії в дію введено не було.
4. Доводи Позивача про те, що невжиття заходів забезпечення його позову в цій справі унеможливить захист його прав та виконання судового рішення в цій справі у разі задоволення заявлених ним позовних вимог, оскільки на посаду генерального директора ДП «Національний центр Олександра Довженка» вже буде призначено іншу особу (переможця конкурсу), яка приступить до виконання своїх повноважень та прийняття управлінських рішень, що призведе до незворотних наслідків, судова колегія вважає безпідставними, оскільки в разі прийняття судом рішення в цій справі на користь Позивача по суті заявлених ним вимог діятиме зворотна реституція.
5. При цьому, ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження Позивачем не було надано жодних доказів, які б підтверджували наведені ним доводи щодо необхідності застосування заходів забезпечення позову в цій справі.
6. Разом з тим, застосування заявлених ОСОБА_2 заходів забезпечення позову не відповідає принципу співмірності із заявленими ним позовними вимогами, порушує права іншої особи, а саме переможниці конкурсу, та в разі відмови суду в задоволенні позову в цій справі, може призвести до ще більших негативних наслідків.
7. Надаючи оцінку всім доводам учасників справи, судова колегія приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права
8. Отже, судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про застосування заявлених Позивачем заходів забезпечення позову в цій справі.
9. Згідно зі ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, зокрема, є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та  неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.        
10. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2021 року - скасуванню, а заява ОСОБА_2 про застосування заходів забезпечення позову - залишенню без задоволення.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2021 року - скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_2 про застосування заходів забезпечення позову у справі №  640/13952/21 - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Повний текст судового рішення виготовлено 21 липня 2021 р.

Головуючий суддя                                                            О.В. Епель          

Судді:                                                                         Л.В. Губська

                                                                                  А.Г. Степанюк