УХВАЛА

29 липня 2021 року 
Київ
справа №826/15890/18
адміністративне провадження №К/9901/27721/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гімона М.М.,
суддів: Ханової  Р.Ф.,  Хохуляка В.В., 
під час розгляду в порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу №826/15890/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Пост Юа» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Головного управління ДПС у місті Києві, яке є правонаступником Головного управління ДФС у м. Києві, на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю  «Медіа Пост Юа» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у місті Києві, яке є правонаступником Головного управління ДФС у м. Києві (далі - ГУ ДПС), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 7 червня 2018 року №0029251404, №0029241404.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року, адміністративний позов задоволено.
Задовольняючи вимоги адміністративного позову, суди дійшли висновку, що позивач сформував податковий кредит з податку на додану вартість у повній відповідності та з дотриманням вимог податкового законодавства. Висновки відповідача про фіктивність контрагентів позивача є незаконними, оскільки згідно з вимогами статті 55 Господарського кодексу України виключно до компетенції суду входить встановлення фіктивності юридичної особи та постановленням у зв`язку з цим рішення про її припинення. За відсутності вироків по кримінальному провадженні не можливо стверджувати про фіктивність діяльності контрагентів позивача.
Апеляційний суд підтримав указані висновки суду першої інстанції та залишив без змін рішення суду першої інстанції. Додатково суд апеляційної інстанції зазначив, що пояснення засновників ПП «Альдегрест», ТОВ «Бринг-Торг», ТОВ «Променто ЛТД» про їх непричетність до господарської діяльності указаних підприємств можуть бути визнані як докази лише в разі їх відображення під розгляду кримінальної справи в суді та встановленні у вироку суду обставин нереальності/фіктивності господарської діяльності у обов`язковому розрізі з аналізом господарських операцій. Сам факт порушення кримінальної справи та отримання відповідних свідчень посадових осіб не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків господарських операцій між позивачем та його контрагентами. 
Не погодившись з судовими рішеннями, ГУ ДПС подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення судів та ухвалити нове про відмову в позові.
За змістом касаційної скарги підставою касаційного оскарження відповідач вказав пункти 1 і 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Обґрунтовуючи касаційну скаргу ГУ ДПС, серед іншого, вказувало на неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 18 квітня 2018 року (справа №2а/0470/14206/12), від 23 січня 2018 року (справа №826/7047/13-а), від 19 червня 2018 року (справа №2а-0770/4032/12), від 20 листопада 2018 року (справа №826/7677/17), від 14 травня 2019 року (справа №826/10711/14), від 14 січня 2020 року (справа №826/9925/14), від 21 січня 2020 року (справа №826/6170/16), відповідно до яких податкові накладні, виписані від імені підприємства та від особи, яка заперечує свою участь у створенні та діяльності цього підприємства, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами і, відповідно, посвідчувати факт придбання товарів. На переконання скаржника, суди безпідставно залишили поза увагою доводи відповідача, що надані первинні документи підписані посадовими особами ПП «Альдегрест», ТОВ «Бринг-Торг», ТОВ «Променто ЛТД», які згідно з протоколами допиту заперечують свою участь у здійсненні фінансово-господарської діяльності зазначених підприємств, а тому документи, підписані вказаними особами не можуть бути враховані як юридично значимі на підтвердження реальності виконання спірних операцій.
Верховний Суд ухвалою від 10 листопада 2020 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ГУ ДПС з метою перевірки доводів щодо неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права у випадку, передбаченому пунктами 1, 4 частини четвертої статті 328 КАС України. 
Одним із спірних питань у цій справі, в межах якого відкрито касаційне провадження, є правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права і дотримання ними норм процесуального права під час надання правової оцінки доводам контролюючого органу про нереальність господарських операцій позивача з ПП «Альдегрест», ТОВ «Бринг-Торг», ТОВ «Променто ЛТД», посадові особи яких згідно з протоколами допитів заперечують свою причетність до здійснення фінансово-господарської діяльності цих підприємств.
Під час касаційного розгляду встановлено, що ухвалою від 28 квітня 2021 року Верховний Суд справу № 160/3364/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, предметом розгляду якої є подібні правовідносини, передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Підставою для передачі справи № 160/3364/19 на розгляд Великої Палати Верховного Суду стало те, що колегія суддів дійшла висновку про необхідність відступити від висновків Верховного Суду України, викладених у справах №810/5645/14 (постанова від 22 вересня 2015 року, провадження №21-887а15), №826/3477/13-а (постанова від 3 листопада 2015 року, провадження №21-4471а15, №826/15034/14 (постанова від 1 грудня 2015 року, провадження №21-3788а15), відповідно до яких статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю та господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку, а також, що сам факт того, що на момент розгляду справи щодо посадових осіб контрагентів не було винесено вироків, не може спростовувати достовірність їхніх пояснень щодо характеру укладених угод і фактичного здійснення операцій за цими угодами.
Таку необхідність колегія суддів мотивувала, зокрема тим, що факт наявності вироків, ухвалених на підставі угод у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, якщо іншими наданими доказами рух товару і зміни в активах / зобов`язаннях платника податків підтверджуються. Як наслідок, існує нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення та здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій з урахуванням обставин, встановлених у вироках, які набрали законної сили.
Норми матеріального права не можуть пов`язувати визнання ознак фіктивності юридичної особи з обов`язковою наявністю вироку щодо осіб, які вчинили фіктивне підприємництво.
Матеріали кримінального провадження стосовно посадових осіб контрагентів не є належними та допустимими доказами безтоварності операцій, якщо таким матеріалам не дана правова оцінка компетентним судом, що знаходить своє вираження, наприклад, у формі вироку у відповідному кримінальному провадженні.
Зазначені обставини у своїй сукупності зводять нанівець значення для платника податків обраного Верховним Судом України способу захисту порушених прав і обумовлюють необхідність в обранні інших способів судового захисту.
Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 23 червня 2021 року прийняла до розгляду справу № 160/3364/19 і призначила її до розгляду в порядку письмового провадження.
Колегія суддів також враховує, що у касаційній скарзі скаржник наводить посилання на постанову Верховного Суду від 21 січня 2020 року (справа №826/6170/16), в якій містяться посилання на постанову Верховного Суду України від 1 грудня 2015 року (справа №826/15034/14), про відступ від якої вказано в ухвалі Верховного Суду від 28 квітня 2021 року (справа №160/3364/19).
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі, зокрема, у разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.
З огляду на викладене, з метою забезпечення сталості та єдності судової практики колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про необхідність зупинити провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №160/3364/19.
Керуючись статтями 236, 355 КАС України, Суд 
УХВАЛИВ:
Зупинити касаційне провадження у справі №826/15890/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Пост Юа» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції у справі № 160/3364/19.
Копію ухвали направити учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає. 

Судді	М.М. Гімон Р.Ф. Ханова   В.В. Хохуляк