ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" липня 2021 р.           Справа№ 910/7511/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Буравльова  С.І.
суддів:            Андрієнка  В.В. 
          Шапрана  В.В. 
 
без повідомлення учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства "Консультативно-діагностичний центр" Святошинського району м. Києва
на ухвалу Господарського суду м. Києва від 18.05.2021 р.
у справі № 910/7511/21 (суддя - Шкурдова Л.М.)
за позовом Комунального некомерційного підприємства "Консультативно-діагностичний центр" Святошинського району м. Києва
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціальний будівельний сервіс"
про стягнення 1857950,00 грн

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року до Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява Комунального некомерційного підприємства "Консультативно-діагностичний центр" Святошинського району м. Києва з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціальний будівельний сервіс" про стягнення грошових коштів у розмірі 1857950,00 грн.
Оскаржуваною ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.05.2021 р. у справі № 910/7511/21 позовну заяву Комунального некомерційного підприємства "Консультативно-діагностичний центр" Святошинського району м. Києва та додані до неї документи повернуто заявникові на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України.
Ухвала суду мотивована тим, що за поданою позивачем позовною заявою фактично підлягають вирішенню три окремих спори між тими ж сторонами, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги, оскільки підставами виникнення спірних правовідносин сторін є різні договори підряду.
Як наслідок, місцевим господарським судом зазначено, що позивачем при зверненні з даним позовом не дотримано вимог ч. 1 ст. 173 ГПК України, якою регламентовано порядок об`єднання позовних вимог.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Комунальне некомерційне підприємство "Консультативно-діагностичний центр" Святошинського району м. Києва подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що заявлені позовні вимоги пов`язані між собою спільною підставою виникнення та поданими доказами. Тому, на переконання заявника, при зверненні з даним позовом ним дотримано вимоги ч. 1 ст. 173 ГПК України.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 р. апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства "Консультативно-діагностичний центр" Святошинського району м. Києва у справі № 910/7511/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2021 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/7511/21, розгляд справи вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи на підставі ч. 2 ст. 271 ГПК України, а також встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Спеціальний будівельний сервіс" строк для подання відзиву на апеляційну скаргу впродовж 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.
Втім відповідач не скористався своїм правом та не подав відзив у передбачені строки. 
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального законодавства, колегія суддів встановила наступне.
Як вже було зазначено вище, Комунальне некомерційне підприємство "Консультативно-діагностичний центр" Святошинського району м. Києва звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціальний будівельний сервіс" про стягнення 1857950,00 грн переплати за трьома договорами підряду.
Суд першої інстанції, повертаючи без розгляду позовну заяву, в оскаржуваній ухвалі зазначив, що позивачем при зверненні з даним позовом не дотримано вимог ч. 1 ст. 173 ГПК України, якою регламентовано порядок об`єднання позовних вимог.
За висновком місцевого господарського суду за поданою Комунальним некомерційним підприємством "Консультативно-діагностичний центр" Святошинського району м. Києва позовною заявою фактично підлягають вирішенню три окремих спори між тими ж сторонами, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги, оскільки підставами виникнення спірних правовідносин сторін є різні договори підряду, позовні вимоги підтверджуються різними доказами, зокрема різними довідками КБ-3, різними актами КБ-2В, різна вартість підрядних робіт, різний строк виконання цих робіт. А тому, на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України, позовну заяву Комунального некомерційного підприємства "Консультативно-діагностичний центр" було повернуто без розгляду.
Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
Отже, зазначеним положенням закріплюється право позивача об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.
Об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин.
Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.
Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.
Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись з даним позовом, підставою такого позову є неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Спеціальний будівельний сервіс» підрядних робіт, зокрема, завищено вартість і обсяги робіт за укладеними договорами підряду, що підтверджується єдиним аудиторським звітом № 070-5-13/8 від 28.04.2021 р.
Таким чином, підставою звернення з даним позовом є порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Спеціальний будівельний сервіс" зобов`язань за укладеними договорами підряду, зокрема, необґрунтовано завищено вартість та обсяги виконаних підрядних робіт з капітального ремонту на одному об`єкті, у зв`язку з чим у позивача, на його думку, виникла переплата. Тобто, позивачем визначена одна підстава позову.
Також, слід зазначити, що на підтвердження позовних вимог позивачем до позовної заяви додано однорідні за своєю правовою природою та аналогічні докази. Зокрема, позивачем надано суду копії договорів, а саме: договір від 18.10.2019 р. № 82, договір від 16.12.2019 р. № 99, договір від 12.03.2020 р. № 23, довідки КБ-2в та довідки КБ-3 до кожного з договорів, платіжні доручення, аудиторський звіт № 070-5-18/793 від 28.04.2021 р. 
При цьому, як вбачається зі змісту поданої позовної заяви, позивачем, фактично, заявлено у позові одну матеріально-правову вимогу - стягнення грошових коштів у розмірі 1857950,00 грн внаслідок перевищення вартості будівницта щодо одного об`єкту - будівлі КНП «Консультативно-діагностичний центр» Святошинського району м. Києва, вул. Симиренко, 10.
Оскільки необхідність у даній ситуації для позивача звертатися до суду з одним позовом обґрунтовано пов`язаністю доданих до позовної заяви доказів, на яких ґрунтуються позовні вимоги, і на стадії відкриття провадження у справі суд позбавлений процесуального права надавати оцінку доказам, поданим в обґрунтування позовних вимог, висновки суду першої інстанції, наведені в оскаржуваній ухвалі, є передчасними.
При цьому, на стадії відкриття провадження у справі суд має право надавати оцінку доказам, які додані позивачем до матеріалів позовної заяви, виключно з мотивів наявності/відсутності підстав для відкриття провадження у справі, тобто належності оформлення позовної заяви відповідно до вимог ГПК України, а не перевіряти докази, надані позивачем в обґрунтування позовних вимог по суті спору.
Зазначені висновки повністю узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.05.2018 р. у справі № 918/1/18 та від 14.11.2019 р. у справі № 910/9302/19.
До того ж, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (ст. 15 ГПК України).
За таких обставин, об`єднання позовних вимог у даній ситуації дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин, а також повністю відповідає завданням господарського судочинства та принципу пропорційності у господарському судочинстві.
Додатково також слід наголосити на тому, що відповідно до ч. 6 ст. 173 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства.
Таким чином зазначене право може бути реалізовано судом у підготовчому провадження під час виконання судом завдань підготовчого провадження відповідно до ч. 1 ст. 177 ГПК України, зокрема, остаточного визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу.
Тому, з урахуванням усіх вищенаведених тверджень, колегія суддів зазначає, що місцевим господарським судом зроблено помилкові висновки стосовно порушення правил об`єднання вимог у позовній заяві, а отже і безпідставно повернуто таку позовну заяву на основі приписів п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України.
Відповідно до ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За ч. 3 ст. 271 ГПК України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
З огляду на вказані вище обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду м. Києва від 18.05.2021 р. у справі № 910/7511/21 - скасуванню, з направленням справи до Господарського суду м. Києва для продовження розгляду.
Розподіл сум судового збору, пов`язаного з поданням апеляційної скарги, повинен здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду справи згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства "Консультативно-діагностичний центр" Святошинського району м. Києва задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 18.05.2021 р. у справі № 910/7511/21 скасувати.
3. Справу № 910/7511/21 передати до Господарського суду м. Києва для продовження розгляду.
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду впродовж двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя                                                            С.І. Буравльов 

Судді                                                                                В.В.Андрієнко

                                                                                В.В. Шапран