Справа № 350/987/20 
Провадження № 22-ц/4808/900/21 
Головуючий у 1 інстанції Пулик М. В. 
Суддя-доповідач Девляшевський 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
                       судді-доповідача        Девляшевського В.А.,
                       суддів:                Бойчука І.В., Фединяка В.Д.,
                       секретаря                Капущак С.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2  про збільшення розміру аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рожнятівського районного суду, ухвалене головуючим суддею Пулик М.В. від 08 лютого 2021 року,
в с т а н о в и в:
У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовні вимоги обгрунтовано тим, що після ухвалення Рожнятівським районним судом рішення від 16 січня 2018 року, яким змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 з 500 гривень щомісячно на дитину до 1 000 грн щомісячно, у відповідача покращився майновий стан. Донька проживає з позивачкою, дитині виповнилось сім років, що зумовлює збільшення розміру витрат на її утримання. Визначений судом розмір є меншим ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, з часу ухвалення судового рішення відбулось знецінення національної валюти. В свою чергу, відповідач працює за кордоном на сезонних роботах, здійснює лісозаготівлю, отримує високий дохід. Враховуючи наведене, позивачка, просила збільшити розмір аліментів, стягувати з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в користь ОСОБА_1 у твердій грошовій сумі у розмірі по 3000 грн щомісячно, замість 1000 грн.
Рішенням Рожнятівського районного суду від 08 лютого 2021 року, за наслідками перегляду заочного рішення від 20 вересня 2020 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задоволено частково. Збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно рішення Рожнятівського районного суду від 16 січня 2018 року. Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 2500 грн (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 908 гривень.
Не погоджуючись із даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність та недоведеність висновків суду обставинам справи, а також на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема, апелянт вказує, що ним було надано суду першої інстанції копію посвідчення інваліда та копію судового рішення, яке підтверджує, що відповідач має обов`язок сплачувати аліменти також на іншу дитину. Відповідач звертає увагу суду на те, що стан його здоров`я значно погіршився, відповідач є інвалідом третьої групи, двічі на рік перебуває на стаціонарному лікуванні. Апелянт зазначає, що суду першої інстанції було надано копії виписок з карт стаціонарного хворого, судове рішення про присудження стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , довідку про доходи. Вказав, що сплачує аліменти в розмірі 1200 гривень щомісяця, що не відображено в рішенні суду. Зазначив, що на даний час єдиним джерелом його доходу є пенсія в розмірі 2100 гривень. ОСОБА_2 пояснив, що не працює за кордоном та не спроможний сплачувати визначений судом першої інстанції розмір аліментів, оскільки він є не співмірним з розміром його доходу. Крім того вказав, що окрім дітей у нього на утримані перебуває мати пенсійного віку. Посилаючись на вищенаведене, а також на те, що він погоджується сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просить оскаржене рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Позивачка ОСОБА_1 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася, своїх заперечень та правової позиції щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не надала, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав. 
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 частково, суд першої інстанції, враховуючи те, що після ухвалення попереднього рішення суду про збільшення розміру аліментів змінився мінімальний розмір аліментів, а попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, беручи до уваги, що відповідач офіційно працевлаштований, прийшов до висновку, що раніше присуджений розмір аліментів в користь позивачки не є достатнім для належного утримання дочки сторін, а тому його слід збільшити до 2 500 грн щомісячно. З цим висновком суду першої інстанції апеляційний суд погоджується з огляду на таке. 
Судом першої інстанції встановлено і з матеріалів справи вбачається, що сторони у справі є батьками неповнолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24 жовтня 2013 року (а.с. 4).
Рішенням Рожнятівського районного суду від 24.10.2017 року шлюб сторін розірвано, неповнолітню дочку ОСОБА_5 залишено проживати разом з матір`ю.
16.02.2018 року Рожнятівським районним судом за наслідком розгляду цивільної справи №350/2012/17 видано виконавчий лист про зміну розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_5 з твердої грошової суми в розмірі по 500 грн на дитину до 1000 грн щомісячно і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9-10).
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
В цьому аспекті, колегія суддів звертає увагу, що Законом України від 03 липня 2018 року №2475-VIII ч.1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17.
Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Апеляційний суд зауважує, що зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Крім того, слід зазначити, що при розгляді позовів про зміну розміру аліментів застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
За змістом ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зазначеним вимогам судове рішення в даній справі відповідає.
Відповідачем разом з заявою про перегляд заочного рішення було подано довідку про його доходи за листопад 2020 року, з якої вбачається, що відповідач отримує пенсію в розмірі 2100 гривень. Також, відповідачем подано довідку про доходи та суми податків фізичної особи, виданої підприємством, зареєстрованим в Російській Федерації, - ТзОВ «Баталінський ЛПК», згідно якої загальна сума доходу відповідача складає 57199,01 рублів, з них 7436 рублів розмір податкових зобов`язань. 
Рішенням Рожнятівського районного суду від 19 вересня 2018 року ухвалено змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 500 гривень до 1000 гривень.
Колегія суддів критично оцінює надану відповідачем довідку про доходи, оскільки в ній не відображено період нарахування заробітної плати, кількість відпрацьованих місяців та днів. Таким чином, зазначений документ не є достовірним доказом на підставі якого може бути встановлено дійсний розмір доходу відповідача. Тому його посилання на недостатність коштів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 колегія суддів відхиляє.
Слід зауважити, що безпосередньо в заяві про перегляд заочного рішення відповідачем визнано обставину працевлаштування за кордоном в Російській Федерації, однак, в апеляційній скарзі вказано, що єдиним джерелом доходу апелянта є пенсія, таким чином апелянтом вказано на взаємосуперечливі та взаємовиключні обставини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Прожитковий мінімум – це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (стаття 1 Закону України «Про прожитковий мінімум»).
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком дітей віком від 6 до 18 років встановлено: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.
Вказана величина свідчить про мінімальний рівень матеріального забезпечення.
Разом з тим, на думку колегії суддів у відповідача відсутні виключні обставини, які б свідчили про те, що він спроможний надавати допомогу дочці ОСОБА_5 лише на мінімальному рівні. 
В п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказано, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
В ст. 12 ЦПК України вказано, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому відповідно ч. 4 до ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Апеляційний суд зауважує, що саме відповідач несе ризик не здійснення ним його процесуальних обов?язків щодо спростування позову та доведення перед судом його необґрунтованості та правових підстав відмови в позові в повному обсязі.
За обставин відсутності належних і допустимих доказів неспроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, місцевим судом сума аліментів у розмірі 2 500 грн щомісячно визначена правильно. Даний розмір аліментів, який з урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, забезпечуватиме потреби дитини та є необхідним для повноцінного матеріального забезпечення, фізичного, інтелектуального, морального, культурного розвитку та виховання дитини. 
Колегія суддів вважає, що виходячи з закріплених частиною 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, такий розмір аліментів сприятиме гармонійному фізичному та духовному розвитку дитини, а платник аліментів, враховуючи встановлені судом обставини, має можливість нести відповідні витрати. Аліменти у вказаному розмірі є помірною сумою, не завищеною в сьогоднішніх умовах з урахуванням віку та потреб дитини, також не будуть створювати відповідачу додаткові труднощі матеріального характеру.
Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те, що він не спроможний сплачувати на утримання дочки ОСОБА_5 визначений судом першої інстанції розмір аліментів, оскільки доказів свого дійсного доходу він суду не надав.
Не заслуговують уваги твердження апелянта про те, що стан його здоров`я значно погіршився, у зв`язку з чим він не має змоги працювати. Оскільки, по-перше, виписки з медичних карт стаціонарного хворого, надані апелянтом, датовані 2018 та 2019 роками. А по-друге, групу інвалідності апелянту присвоєно за загальним захворюванням, ним не надано суду медичного висновку, в якому міститься вказівка про заборону працювати. Отже, на думку апеляційного суду, діагноз відповідача дозволяє йому працювати та утримувати неповнолітніх дітей, забезпечуючи їм належний рівень матеріального достатку. 
Колегія суддів вважає, що виходячи з закріплених частиною 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, такий розмір аліментів сприятиме гармонійному фізичному та духовному розвитку дитини, а платник аліментів, враховуючи встановлені судом обставини, має можливість нести відповідні витрати. Аліменти у вказаному розмірі є помірною сумою, не завищеною в сьогоднішніх умовах з урахуванням віку та потреб дитини, також не будуть створювати відповідачу додаткові труднощі матеріального характеру.
Таким чином, судове рішення в даній справі ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції.
З огляду на вищенаведене апеляційна скарга відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст. ст. 268, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Рожнятівського районного суду від 08 лютого 2021 року – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення, і у випадках, передбачених п.2 частини 3 статті 389 ЦПК України може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного її тексту.

Суддя-доповідач:                                                         В.А. Девляшевський 
Судді:                                                                        І.В. Бойчук
                                                                               В.Д. Фединяк 
Повний текст постанови складено 12 липня 2021 року.