ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/343/21  Номер провадження 22-ц/814/2000/21	Головуючий у 1-й інстанції Павлійчук А. В.  Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі:
головуючого судді    Одринської Т.В.
суддів                         Панченка О.О.  Пікуля В.П.                                    
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 31 березня 2021 року,-
в с т а н о в и в:
У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
Позов мотивований тим, що  сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час навчається. Позивач вказує, що син повністю знаходиться на її утриманні, відповідач матеріально не допомагає, хоча має таку можливість
Посилаючись на вказані обставини, просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення сином 23-х років.
Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 31 березня 2021 року позов ОСОБА_1 - задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 , аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), щомісячно на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 16 лютого 2021 року – дати подачі позову до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір  в розмірі 908,00 грн.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення районного суду та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина 1000 гривень щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до 23 років. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, розглянувши справу без належного його повідомлення про час та місце розгляду справи, що призвело до порушення прав відповідача. Відповідач зазначив, що судові повістки він не отримував, оскільки суду направляв їх на адресу за якою він не прожива. 
Вказав, що не заперечує що він, як батько, повинен надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, який навчається, проте, при визначенні розміру аліментів, суд першої інстанції не врахував його матеріальне становище. Присуджена судом сума аліментів для відповідача є непосильною, оскільки на його отриманні перебуває малолітня дочка від іншого шлюбу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та непрацездатна матір, яка утримує мінімальну пенсію. Мати страждає на ряд хронічних захворювань, які потребують постійного використання медичних препаратів. Заробітна плата відповідача є сезонною. Вважає, що аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1000 грн. буде достатнім та справедливим. 
Відзив до суду апеляційної інстанції не надходив.
У порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині неналежного повідомлення ОСОБА_2 , про розгляд справи в суді першої інстанції, колегією суддів встановлено наступне.
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з даним позовом позивач зазначила адресу місця проживання відповідача: АДРЕСА_1 . З метою встановлення останнього місця реєстрації відповідача, судом першої інстанції до Гобинської міської ради направлено запит та встановлено, що місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 14, 15). На вказану адресу, судом 09.03.2021 року направлено копію ухвали про прийняття до розгляду та відкриття провадження у даній справі (а.с. 21). 
Відповідно до вимог ст. 128  ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії. 
Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.
Судова повістка, разом з копіями відповідних документів надсилається разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Як вбачається із матеріалів справи, районний суд, призначив судове засіданні на 31.03.2021 року, в цей же день ухвалив оскаржуване судове рішення. Проте, доказів, що відповідач був повідомленим у передбачений ЦПК України спосіб про судове засідання, матеріали справи не містять.
Враховуючи вищезазначене, доводи ОСОБА_2 , в частині неналежного його повідомлення про дату, час і місце засідання суду, є обґрунтованими підтверджуються матеріалами справи.
Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України).
Щодо вирішення питання правомірності задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_2 , аліментів в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), щомісячно на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання – ОСОБА_4 , починаючи з дати подачі позову до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, колегія суддів зазначає наступне.
З матеріалів справи вбачається, що сторони у справі є батьками повнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з 21.09.2020 року є курсантом Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ), денного відділення. Передбачувана дата закінчення навчання 31.06.2023 року (а.с. 5-10). 
Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи із відповідача аліменти на користь позивача на утримання сина у розмірі 1/4 частки його заробітку, починаючи з 16.02.2021 року до досягнення ним двадцяти трьох років, суд першої інстанції виходив з спільного обов`язку батьків в утриманні свого повнолітнього сина, який продовжує навчання.
Проте, колегія суддів не може погодитись повною мірою з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми та співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання. 
Враховуючи, що відповідач є працездатною особою, який може надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина, що продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує такої допомоги, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на його утримання.
Разом з цим, визначаючи розмір аліментів, судом, належним чином не було з`ясовано чи має ОСОБА_2 можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки його заробіткуна місяць. Належного обґрунтування визначення вказаної суми, судом наведено не було. 
Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_2 працює в ПРАТ «ПОЛТАВСЬКЕ ХПП» на посаді електрогазозварника 5 розряду. Згідно довідки про доходи з лютого по липень 2021 р. отримує середньою заробітну плату у розмірі 8396,91 грн на місяць з урахування податків та зборів (а.с. 49). В матеріалах справи відсутні будь-які докази отримання відповідачем інших доходів, окрім заробітної плати. Встановлено, що на утриманні відповідача знаходиться малолітня дитина – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Доводи апеляційної скарги про те, що на утриманні відповідача знаходиться його мати, колегія суддів не приймає, оскільки належних доказів надання ним матеріальної допомоги останній не має.
При зверненні до суду з даним позовом, позивачем надано відомостей вартості навчання сина, при цьому, доказів на підтвердження розміру витрат понесених нею у зв`язку з навчанням сина не надано. Відсутні також відомості про доходи позивачки
Враховуючи принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів, підлягає зменшенню до 1/6 частки його заробіткуна місяць. Такий обсяг стягнення аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання і, разом із тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Оскільки позивачем заявлено вимогиу частці від заробітку (доходу) платника аліментів, то колегія суддів позбавлена процесуальної можливості у стягненні аліментів у твердій грошовій сумі. 
Разом із тим, у відповідності до приписів статей 192, 201 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення. Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення. 
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання – задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 , аліменти в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), щомісячно на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 16 лютого 2021 року – дати подачі позову до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць необхідно допустити до негайного виконання.
Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну  скаргу  ОСОБА_2 - задовольнити частково.
Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 31 березня 2021 року – скасувати, ухвалити нове.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), щомісячно на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 16 лютого 2021 року – дати подачі позову до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. 
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.
Повний текст постанови складено 02.09.2021 року.
Головуючий суддя                 Т.В. Одринська 

Судді                         О.О. Панченко 

                                                                       В.П. Пікуль