ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
08 липня 2021 року                                                                                м.Суми
                                                               Справа №589/4635/20 
                                                               Номер провадження 22-ц/816/1059/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Ткачук С. С. 
з участю секретаря судового засідання – Назарової О.М.,
сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 травня 2021 року, постановлене у складі судді Лєвші С.Л., у приміщенні  Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, 
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі – АТ «Державний ощадний банк України») про визнання протиправною бездіяльності щодо неповернення суми пенсії та зобов`язання вчинити дії.
Позов мотивує тим, що із серпня 2009 року йому виплачувалась пенсія в Територіальному відокремленому безбалансовому відділенні №10018/088 філії – Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» у м. Шостка, як клієнту та споживчу послуг АТ «Ощадбанк».
06 квітня 2018 року при його зверненні до спеціаліста банку ОСОБА_2 для виплати йому пенсії в розмірі 6900 гривень 00 копійок, з рахунку № НОМЕР_1 , позивачу було відмовлено з причин відсутності у банку його особистих даних, при тому, що ним, працівнику банку була надана ощадна книжка та паспорт громадянина України ОСОБА_1 .
Відмовою виплати пенсії з рахунку № НОМЕР_1 позивачу завдано матеріальної шкоди та моральних страждань. 
Посилаючись на вказані обставини, просить визнати незаконними та протиправними дії відповідача та зобов`язати відповідача припинити дії, які порушують право на соціальний захист та у невідкладний термін виплатити йому 6900 грн 00 коп. пенсії, з рахунку № НОМЕР_1 , стягнути з держави на його користь моральну шкоду у розмірі 10000 грн.
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області рішенням від 07 травня 2021  року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд помилково керувався Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення», оскільки на спірні правовідносини поширюється Конституція України, Закон України «Про загальнодержавне пенсійне страхування», Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деякий інших осіб», в яких вказано, що виплата пенсій проводиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.
Вказує, що суд не забезпечив виконання вимог ст. 84 ЦПК України та клопотання позивача про витребування доказів, що знаходяться у матеріалах кримінального провадження №4201820128000034 щодо невиплати пенсії.
Вважає, що відповідач у незаконний спосіб позбавив його конституційного права володіти, користуватися та розпоряджатися пенсійними коштами, що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 .
Від АТ «Державний ощадний банк України» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, посилаючись на те, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.
Заслухавши доповідь судді-доповідача,  пояснення представника АТ «Державний ощадний банк України»адвоката Солдатенка А.М., який заперечує проти доводів апеляційної скарги,дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 
Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем неправомірних дій з боку відповідача щодо невиплати пенсійних виплат, що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 .
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, так як суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що у ТВБВ АТ «Державний ощадний банк України» у м. Шостка ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 (а. с. 9).
З листів ТВБВ №10018/088 від 13 грудня 2017 року, 09 листопада 2018 року вбачається, що банк повідомляв позивача про те, що на виконання вимог Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення» та Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою правління НБУ від 26 червня 2015 року № 4127, банком проводиться уточнення інформації, що була надана раніше, тому банк просив заповнити опитувальник та направити на адресу банку або звернутися особисто до відділення банку та надати належним чином завірені копій паспорту або іншого документу у відділення банку. В разі ненадання вищезазначених відомостей, банк змушений буде відмовити в обслуговуванні. Інформація отримана банком набуває статусу банківської таємниці, матиме обмежений доступ та не підлягає розголошенню(а. с. 6 та а. с. 6 на звороті).
З листа АТ «Державний ощадний банк України» від 07 грудня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 повідомлено про те, що по відкритому на його ім`я рахунку для зарахування пенсії, зупинення видаткових операцій не здійснювалось, та кошти можливо отримати особисто з дотриманням вимог чинного законодавства України, звернувшись у відділення банку (а. с. 10).
19 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до керуючого ТВБВ №10018/88 щодо повідомлення обставин невиплати коштів зарплати та пенсії (а. с. 11).
З листа Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 08 жовтня 2019 року №26712/02.21-10, який адресований ОСОБА_1 , вбачається, що від банку надійшла інформація про неотримання ним пенсії більше року та запропоновано вирішити питання продовження виплати пенсії через установу банку або переведення виплат пенсії на поштове відділення (а. с. 11 на звороті.)
07 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся із листом до Сумського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України», в якому наполягав на виплаті йому пенсії за квітень за місцем фактичного проживання; наданні інформації про дату та суму зарахування пенсії за період з 01 січня 2018 року по 01 травня 2020 року, наданні копії договору на відкриття рахунку для виплати пенсії по ощадній книжці та копії повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про обставини невиплати з квітня 2018 року пенсії, розгляд та вирішення по суті його звернень (а. с. 12).
З копії прибуткового ордеру, рахунок №86652 від 27 червня 1990 року вбачається, що від ОСОБА_1 прийнятий вклад в розмірі 500 рублів (а. с. 50).
З ощадної книжки вбачається, що 09 січня 2018 року ОСОБА_1 видавалися кошти у сумі 15000 грн (а. с. 9).
Судом встановлено, що за рахунком № НОМЕР_1 відкритого на ім`я ОСОБА_1 видаткові операції не зупинялися, про що свідчить отримання позивачем 09 січня 2018 року зі свого рахунку видаткових коштів у сумі 15000 грн. ОСОБА_1 неодноразово відповідачем надсилалися повідомлення щодо актуалізації особистої інформації позивача та отримання відповідних документів, на що банк отримував від нього відмову. Крім того, ТВБВ №10018/088 повідомляв ОСОБА_1 про відсутність зупинення видаткових операцій по його рахунку та можливість отримання ним належних йому коштів.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги з огляду на наступне.
Згідно з статтею 2 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення» (у редакції закону, який діяв на час виникнення спірних правовідносин) дія цього Закону поширюється на громадян України, іноземців та осіб без громадянства, фізичних осіб - підприємців, а також на юридичних осіб, їх філії, представництва та інші відокремлені підрозділи, що забезпечують проведення фінансових операцій на території України та за її межами відповідно до міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Виконання цього Закону не є порушенням Закону України «Про захист персональних даних» в частині обробки персональних даних. Обробка персональних даних відповідно до вимог цього Закону здійснюється без отримання згоди суб`єкта персональних даних.
За приписами ст. 9 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення» суб`єкт первинного фінансового моніторингу відповідно до законодавства зобов`язаний на підставі поданих клієнтом (представником клієнта) офіційних документів або засвідчених в установленому порядку їх копій (якщо інше не передбачено цим Законом) здійснювати верифікацію клієнта (представника клієнта).
Суб`єкт первинного фінансового моніторингу в процесі обслуговування клієнта зобов`язаний уточнювати інформацію про клієнта в порядку, встановленому суб`єктом державного фінансового моніторингу, який відповідно до цього Закону виконує функції державного регулювання та нагляду за відповідним суб`єктом первинного фінансового моніторингу.
Відповідно до п. 62 Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 26 червня 2015 року N 417, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, банк зобов`язаний уточнювати інформацію щодо ідентифікації та вивчення клієнта: не рідше одного разу на рік, якщо ризик проведення клієнтом фінансових операцій з легалізації кримінальних доходів / фінансування тероризму оцінюється банком як високий; не рідше одного разу на два роки, якщо ризик проведення клієнтом фінансових операцій з легалізації кримінальних доходів / фінансування тероризму оцінюється банком як середній.
Для інших клієнтів строк уточнення інформації не повинен перевищувати трьох років. 
Як убачається з матеріалів справи, АТ «Державний ощадний банк України» неодноразово надсилав повідомлення ОСОБА_1 щодо актуалізації його особистої інформації та отримання відповідних документів, на що отримував від нього відмову.
Отже, направлення банком позивачу листів щодо подання інформації та офіційних документів, необхідних для ідентифікації, верифікації, вивчення клієнта, уточнення інформації про клієнта відповідають вимогам закону.
Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 
       Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
ОСОБА_1 , всупереч зазначених вимог закону, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачем порушено його право на отримання пенсії у відділенні банку.
З листа АТ «Державний ощадний банк України» від 07 грудня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 було повідомлено про зарахування на його рахунок пенсії та про те, що банком зупинення видаткових операцій не здійснювалося.
Крім того, з копії ощадної книжки вбачається, що ОСОБА_1 09 січня 2018 року отримав зі свого рахунку кошти в сумі 15000 грн, що свідчить про те, що видаткові операції по рахунку № НОМЕР_1 , після направлення позивачу листа від 13 грудня 2017 року з проханням заповнити опитувальник, банком не зупинялися.
Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1  банком було відмовлено у видачі пенсійних виплат збанківського рахунку № НОМЕР_1 . Те, що видаткові операції по рахунку позивача не зупинялися та він має можливість в будь-який час отримати кошти зі свого рахунку підтвердив в судовому засіданні апеляційного суду і представник АТ «Державний ощадний банк України».
Доводи апеляційної скарги про те, що при вирішенні спору судом першої інстанції не застосовано Закон України «Про загальнодержавне пенсійне страхування», Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деякий інших осіб», колегія суддів вважає помилковими, оскільки вказані норми закону на спірні правовідносини не поширюються.
Посилання в апеляційній скарзі, що відповідач позбавив його права користуватися та розпоряджатися пенсійними коштами є безпідставними та спростовуються матеріалами справи. 
Відтак за встановлених обставин справи та вимог закону колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 
Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, колегія суддів – 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 травня 2021 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 09 липня 2021 року.

Головуючий                                                          Т.А. Левченко

Судді:                                                                В.І. Криворотенко

       С.С.Ткачук