П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/6646/20-а                     Головуючий суддя 1-ої інстанції - Бошкова Юлія Миколаївна                                                               Суддя-доповідач -  Кузьмишин В.М.   
22 липня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Кузьмишина В.М. 
суддів:  Сушка О.О.  Сапальової Т.В. , 
розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань  Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення, 
В С Т А Н О В И В :
Описова частина.

          Короткий зміст позовних вимог.

          В листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань  Міністерства юстиції України, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення виконуючого обов`язки начальника Центрально - Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції Бойчука В.В. від 07.08.2020 року №3/606-20/П-462 щодо неправомірних дій з боку старшого оперуповноваженого ВОРР Центрально - Західного міжрегіонального управління Міськова Анатолія Анатолійовича, прийнятого за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 17.06.2020 року.

          Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

          Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18.01.2021 у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

          Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

          Не погодившись із судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти      нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
          Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

          Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

          Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

          Рух справи у суді апеляційної інстанції.

          Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі.
          Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року справу призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження.

          Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

          Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 21.12.2011 року ОСОБА_1 засуджено до довічного позбавлення волі. Місцем відбування призначеного покарання є Державна установа "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)"
           17.06.2020 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, у якій повідомив про те, що 16.06.2020 року приблизно о 16 год. 00 хв. в службовому кабінеті оперуповноваженого державної установи “Вінницька установа виконання покарань (№1)” лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_2 старший оперуповноважений ВОРР Центрально-Західного міжрегіонального управління старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_3 вчинив неправомірні дії відносно нього, а саме ОСОБА_3 , погрожуючи фізичною розправою, намагався відмовити засудженого ОСОБА_1 від написання скарг на дії адміністрації державної установи “Вінницька установа виконання покар (№1)” та Центрально-Західного міжрегіонального управління.
          Наказом Центрально - Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції № 91/ОД-20 від 27.07.2020 року про проведення службового розслідування вирішено утворити комісію міжрегіонального управління з питань проведення службового розслідування; доручено комісії провести службове розслідування з метою перевірки достовірності інформації щодо можливих протиправних дій з боку старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_3 .          
          В акті від 03.08.2020 року засвідчено, що ОСОБА_1 03.08.2020 року було запропоновано надати письмове пояснення по факту його звернення від 17.06.2020 року, проте останній надавати пояснення, та підписувати будь-які акти відмовився.
          У висновку службового розслідування інформації, викладеної у зверненні засудженого до довічного позбавлення волі, який відбуває покарання в державній установі “Вінницька установа виконання покарань (№1)” ОСОБА_1 , з приводу можливих протиправних дій з боку старшого оперуповноваженого ВОРР Центрально-Західного міжрегіонального управління старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_3 відносно нього від 07.08.2020 року вирішено службове розслідування закінчити. Окрім того, у висновку зазначено, що відомості, викладені у зверненні свого підтвердження не знайшли, в діях старшого оперуповноваженого ВОРР Центрально-Західного міжрегіонального управління старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_3 порушень законодавства України та прав засудженого не виявлено.
          Листом від 07.08.2020 року №3/606-201П-462 ОСОБА_1 повідомлено, що його звернення від 17.07.2020 року розглянуто та відомості, викладені у зверненні свого підтвердження не знайшли та являються такими, що не відповідають дійсності.
          Позивач, вважаючи вказані дії відповідача протиправними, звернувся до суду з адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Мотивувальна частина.

          Позиція Сьомого апеляційного адміністративного суду.

          Відповідно до частини другої ст.19 Конституції України    органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені    Конституцією    та законами України.
          Згідно з частиною третьою ст.63 Конституції України засуджений користується всіма правами людини і громадянина, за винятком обмежень, які визначені законом і встановлені вироком суду.
          Відповідно до ст.2 Кримінально-викоговчого кодексу України (далі-КВК України)  Кримінально-виконавче законодавство України складається з цього    Кодексу, інших актів законодавства, а також чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
          Згідно з частиною другою ст.151 КВК України на осіб, які відбувають довічне позбавлення волі, поширюються права і обов`язки засуджених до позбавлення волі, передбачені    статтею 107 цього Кодексу.
          Таким чином, державою гарантовано права, свободи і законні інтереси засуджених, які користуються усіма правами людини та громадянина за винятком обмежень, визначених    Кримінально-виконавчим кодексом України, законами України і встановлених вироком суду.
          Відповідно до ст.8 КВК України одним із основних прав засуджених є право звертатися відповідно до законодавства з пропозиціями, заявами і скаргами до адміністрації органів і установ виконання покарань, їх вищестоящих органів, до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Європейського суду з прав людини, а також інших відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна, до уповноважених осіб таких міжнародних організацій, суду, органів прокуратури, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об`єднань. Відповідні звернення (кореспонденція) подаються до адміністрації установи виконання покарань. Про отримання адміністрацією звернення (кореспонденції) засудженому видається талон-підтвердження. Протягом трьох діб (а у випадках, встановлених законодавством, протягом однієї доби) з часу видачі талона-підтвердження зазначене звернення (кореспонденція) направляється адресату.
          Згідно з частиною третьою ст.10 КВК України адміністрація установи виконання покарань вживає заходів до переведення засудженого в безпечне місце, а також інших заходів до усунення небезпеки, вирішує питання про місце подальшого відбування ним покарання.
          В свою чергу, правові основи організації та діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України, її завдання та повноваження визначає    Закон України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України".
          Згідно з ст.1 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" на Державну кримінально-виконавчу службу України покладається завдання щодо здійснення державної політики у сфері виконання кримінальних покарань.
          Відповідно до частини першої ст. 6 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.
          Згідно з Законом України “Про Державну кримінально-виконавчу службу України”, Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України та з метою встановлення єдиного порядку проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України Міністерством юстиції України було прийнято наказ від 12.03.2015 № 356/5 “Про затвердження Порядку проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України” (далі – Порядок №356/5).          
          Цей Порядок визначає: підстави для призначення, процедуру та мету проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України (далі – ДКВС України); порядок документування й оформлення результатів службових розслідувань, прийняття за ними рішення та їх виконання; компетенцію структурних підрозділів апарату Міністерства юстиції України, Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, міжрегіональних управлінь з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (далі - органи), воєнізованих формувань, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, уповноважених органів з питань пробації, навчальних закладів, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ та організацій, створених для забезпечення виконання завдань ДКВС України (далі - установи), під час проведення службових розслідувань; права та обов`язки посадових осіб органів і установ під час проведення службових розслідувань (п. 1 Розділу І Порядку №356/5).          
          Відповідно до пунктів 1, 5, 6 Розділу ІІ вказаного Порядку підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового і начальницького складу службової дисципліни,    скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового і начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб рядового чи начальницького складу або їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового чи начальницького складу та можуть викликати суспільний резонанс.
          Підстави для призначення службового розслідування можуть міститися у службових документах осіб рядового і начальницького складу, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих посадовими особами органів і установ в установленому законодавством України порядку.
          Підставою для проведення службового розслідування є належним чином оформлений письмовий наказ уповноваженого на те начальника.
          Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач у заяві від 17.06.2020 року зазначав про скоєння старшим оперуповноваженим ВОРР Центрально-Західного міжрегіонального управління ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 Кримінального кодексу України (перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронного органу).
          З метою перевірки достовірності інформації щодо можливих протиправних дій з боку старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_3 прийнято наказ № 91/ОД-20 від 27 липня 2020 року про проведення службового розслідування.
          Порядок призначення службового рослідування визначено розділом ІІІ Порядку №356/5.
          Відповідно до  пунктом 4 зазначеного розділу за зверненнями громадян, представників органів місцевого самоврядування, засобів масової інформації службові розслідування за наявності повноважень та правових підстав можуть призначати начальники, яким вони адресовані, або начальники тих органів і установ, до структурних підрозділів яких вони надійшли.
          Проведення службового розслідування доручається прямому начальнику особи рядового чи начальницького складу, дії або бездіяльність якої стали підставою для призначення службового розслідування.
          Службове розслідування може проводитися декількома особами у складі комісії, до складу якої входять найбільш досвідчені посадові особи органу або установи, здатні всебічно вивчити обставини, що стали підставою для призначення службового розслідування, та зробити об`єктивні висновки. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника особи рядового чи начальницького складу, дії чи бездіяльність якої стали підставою для призначення службового розслідування (пункти 8, 9 Розділу ІІІ Порядку №356/5).
          Відповідно до п. 4 Розділу VI порядку №356/5 особа рядового чи начальницького складу, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право, зокрема, брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, подавати виконавцю (голові, членам комісії), який (які) проводить (ять) службове розслідування, документи, які мають значення для проведення службового розслідування.
          В матеріалах спарив містяться пояснення старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_3 де зазначено, що в ході виконання своїх службових обов`язків він жодного разу не погрожував засудженому ОСОБА_1 та не принижував його честі та гідності, відносини із засудженими, у тому числі з позивачем, ґрунтуються на засадах відомчих нормативно-правових актів.
          Крім того, оперуповноваженим оперативного відділу державної установи “Вінницька установа виконання покарань (№1)” лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_2 також надано пояснення в яких останній зазначає, що дійсно 10.06.2020 року в його службовому кабінеті старший оперуповноважений ВОРР Центрально-Західного міжрегіонального управління старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_3 проводив опитуванню засудженого до довічного позбавленні волі ОСОБА_1 з приводу поданих ним звернень щодо неправомірних, на його думку, дій співробітників державної установи “Вінницька установа виконання покарань (№1)”. Під час опитування на адресу засудженого ОСОБА_1 не було жодних погроз, або тиску, щодо змісту написання його пояснень чи скарг. Спілкування із засудженим ОСОБА_1 відбувалось згідно з нормами етики, чинним законодавством України та правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань.
          З матеріалів справи також встановлено, що позивачу було запропоновано надати письмові пояснення щодо неправомірних дій ОСОБА_3 , однка він відмовився від надання будь-яких  пояснення та підписання будь-яких актів.
          На виконання положень Порядку відповідачем було складено акт від 03.08.2020 року про відмову ОСОБА_1 від надання пояснень щодо заяви від 17.06.2020 року.
          За результатом проведення службового розслідування, у строк встановлений Порядком №356/5 та конкретизований у наказі від 27.07.2020 року, відповідачем було складено висновок службового розслідування щодо інформації, викладеної у зверненні засудженого до довічного позбавлення волі, який відбуває покарання в державній установі “Вінницька установа виконання покарань (№1)” ОСОБА_1 , з приводу можливих протиправних дій з боку старшого оперуповноваженого ВОРР Центрально-Західного міжрегіонального управління старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_3 відносно нього від 07.08.2020 року.
          Згідно із вказаним вище висновком службового розслідування встановлено, що в діях старшого оперуповноваженого ВОРР Центрально-Західного міжрегіонального управління старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_3 порушень законодавства України та прав засуджених не виявлено.
          За таких обставин колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що Центрально-Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції було проведено службове розслідування та складено висновок, який відповідає вимогам встановлених чинним законодавством України.

          Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги.                                                   

          Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позову.
          Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
          
Головуючий	 	 	Кузьмишин В.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сушко О.О.    Сапальова Т.В.