Справа № 464/3677/21                                Головуючий у 1 інстанції: Шашурін Г.О. 
Провадження № 33/811/1074/21                  Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       04 серпня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Смолинця Я.І. та потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 1 липня 2021 року, 
встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь держави 454 гривні судового збору.
       Згідно постанови, ОСОБА_1 , 01 травня 2021 року о 09:20 год, за адресою: м.Львів, вул.Личаківська, 98, керуючи автомобілем марки «Citroen С3 Picasso», номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль марки «Ford Focus», номерний знак НОМЕР_2 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль потерпілого отримав технічні пошкодження з матеріальними збитками. 
       Крім цього, ОСОБА_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце події та не повідомив про це підрозділ поліції. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2.10(а,д), 13.1 ПДР України.
       Не погоджуючись з даною постановою, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки районний суд виправив описку в постанові лише 05.07.2021 року і цього ж дня отримав рішення. Просить змінити рішення суду першої інстанції, накласти адміністративне стягнення в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
В обґрунтування вказує, що судом першої інстанції не було враховано факту відсутності в діях умислу щодо завдання матеріальних збитків і залишення місця ДТП. В цьому можна пересвідчитись із відеозапису моменту зіткнення, який є в матеріалах справи. З відеозапису чітко видно, що апелянт не збільшує швидкості руху та не покидає місце ДТП поспіхом.
Вважає, що судом не враховано той факт, що коли ОСОБА_1 дізнався про ДТП, останній не заперечував своєї вини та повністю відшкодував завдану шкоду в сумі 1200 грн. 
Також судом не враховано той факт, що водій, якому було завдано шкоди не має до ОСОБА_1 жодних претензій, про що надав відповідні письмові пояснення. Однак, судом було проігноровано всі доводи, які ОСОБА_1 наводив під час судового засідання та пояснення громадянина ОСОБА_2 , який підтвердив факт компенсації завданої шкоди, а також заявив, що не має до ОСОБА_1 жодних претензій, просив суворо не карати. Однак, суддя не лише не взяла до уваги такі пояснення, але навіть не виклала їх в тексті своєї постанови. 
       Звертає увагу, що судом першої інстанції не було враховано особу правопорушника. ОСОБА_1 є дисциплінованим водієм, який сумлінно дотримується правил дорожнього руху, є інвалідом третьої групи і у зв`язку з станом здоров`я змушений часто відвідувати медичні заклади. Крім цього зазначає, що апелянт добросовісно поставився до вирішення наслідків своїх дій: за першим викликом з`явився до відділу поліції для дачі пояснень, визнав свою вину, компенсував завдані збитки, щиро покаявся.
Заслухавши виступ захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  адвоката Смолинця Я.І. та потерпілого  ОСОБА_2 , які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст.124, 122-4 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, що в апеляційній скарзі не оспорюється.
Разом з тим, при накладенні адміністративного стягнення суддею не в повній мірі були враховані положення ст. 33 КУпАП.
Відповідно до вимог даної норми закону при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Санкції ст. ст. 124,122-4 КУпАП передбачені альтернативні стягнення у виді штрафу або позбавлення права керування транспортними засобами.
Відповідно до ч.2 ст.36 КУАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Санкція ст.124 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Санкція ст.122-4 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
З врахуванням конкретних обставин справи, особи ОСОБА_1 , який щиро розкаявся у вчиненому, повністю визнав свою вину, відшкодував завдану майнову шкоду, враховуючи те, що особа є інвалідом третьої групи, застосоване відносно нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік є надто суворим, а тому таке слід змінити та обрати стягнення у виді штрафу.
Тому застосоване до ОСОБА_1 стягнення слід змінити на штраф в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.
При цьому, ОСОБА_1 необхідно поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Сихівського районного суду від 1 липня 2021 року, як такий, що пропущений з поважних причин, з підстав наведених у клопотанні про поновлення такого.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 

постановив:

       Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Сихівського районного суду м. Львова від 1 липня 2021 року. 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задоволити.
Постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 1 липня 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення – змінити в частині накладення адміністративного стягнення, застосувавши до ОСОБА_3 стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень. 
В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін. 
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                 Л.Я. Гончарук