Слідчий суддя у 1-й інстанції:  ОСОБА_1   	Справа № 991/3638/21	
Доповідач: ОСОБА_2 	Провадження №21-з/991/17/21	

АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА ВИЩОГО АНТИКОРУПЦІЙНОГО СУДУ

У Х В А Л А

01 вересня 2021 року	місто Київ	

Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_2 , перевіривши заяву №4 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про необхідність роз`яснення ухвали від 05.07.2021, якою їх апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16.06.2021 залишено без задоволення,

В С Т А Н О В И В:

1. 01.09.2021 Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду отримано заяву №4 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про необхідність роз`яснення ухвали Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду (далі – Апеляційної палати) від 05.07.2021.
1.1. У заяві ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4  та ОСОБА_5  в порядку ст. ст. 370, 372, 380 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК)  дослівно зазначено: «ВИМАГАЄМО належно роз`яснити незрозумілу АПЕЛЯНТАМ означену «ухвалу» вказаної «колегії», надавши АПЕЛЯНТАМ належно процесуально оформлені письмово відповіді на такі запитання: 1. Чому предметом апеляційного перегляду даної кримінальної справи була ЗАЯВА №6 від 11.05.2021 р., а не АПЕЛЯЦІЙНА ЗАЯВА №4-наб ПРО ПЕРЕГЛЯД кримінальної справи №991/3638/21? 2. Чому «колегія» спотворила текст ЗАЯВИ №6 від 11.05.2021 р. й заперечила існування незаперечних фактичних даних, обумовлених у ЗАЯВІ №6 від 11.05.2021 р.? 3. Чому «колегія» не дослідила під час судоговоріння 05.07.2021 р. текст ЗАЯВИ №6 від 11.05.2021 р.? 4. Чому «колегія» сама саботувала матеріальні та процесуальні норми, обумовлені у ЗАЯВІ №6 від 11.05.2021 р., намагаючись відмити нелегітимну «суддю», яка теж умисно саботувала ці матеріальні і процесуальні норми? 5. Чому «колегія» не розглянула ЗАЯВУ №1 від 05.07.2021 р.? 6. Чому «колегія» не мотивувала саботаж ЗАЯВИ №1 від 05.07.2021 р.? 7. Чому «колегія» поставила нелегітимну «суддю» нелегітимного «суду НАД Законом, НАД Міжнародним Правом - контра названим вище матеріальним і процесуальним нормам, обумовленим АПЕЛЯНТАМИ?»
1.2. Обґрунтовуючи свою заяву, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дослівно зазначили, що: (1) «ЗАЯВА №1 від 05.07.2021 р. умисно саботована «суддями» другої інстанції «вас» на прізвища « ОСОБА_2 », « ОСОБА_6 », « ОСОБА_7 »...???!!!»; (2) ««колегія» - окрім іншого - умисно викривила суть і зміст ЗАЯВИ №6 від 11.05.2021 р. й домислено, буцім-то у ЗАЯВІ №6 від 11.05.2021 р.... не вір очам своїм: - «не наведено жодних обставин та доказів, які б могли свідчити про вчинення суддею Луцького міськрайонного суду Волинської області  ОСОБА_8  кримінальних правопорушень» (п. 11) ...???!!! - «вказані в заяві обставини не містять даних про вчинення суддею корупційних кримінальних правопорушень» (п.12)...???!!! - «у ході апеляційного перегляду з`ясовано, що заява не містила короткого викладу обставин, котрі можуть свідчити про вчинення суддею хоча б одного кримінального корупційного правопорушення» (п.14)...???!!!»; (3) «текст ЗАЯВИ №6 від 11.05.2021 р. навіть не досліджувався під час судочинства - ні першою, ні другою інстанціями «вас»...!!!???».
2. Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду по провадженню №21-з/991/17/21 справу за вищенаведеною заявою передано судді-доповідачеві ОСОБА_2 , судді, які входять до складу колегії: ОСОБА_7 , ОСОБА_6 .
3. Судові рішення суду апеляційної інстанції ухвалюються, проголошуються, видаються, роз`яснюються або надсилаються учасникам судового провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 368-380 цього Кодексу (ч. 2 ст. 418 КПК).
4. Якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст (ч. 1 ст. 380 КПК).
5. Із наведеного вбачається, що на цій стадії суддя-доповідач має вирішити питання про можливість призначення до розгляду у судовому засіданні на певний день і в певний час колегією суддів заяви, яка надійшла від ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
5.1. Вирішуючи зазначене питання, суддя-доповідач встановив, що заяву подано особами, які мають на це право та до належного суду.
5.2. Однак поруч із зазначеним суддею-доповідачем установлено, що підстави для передачі вищезазначеної заяви наведених осіб на вирішення у порядку ст. 380 КПК колегією суддів відсутні з огляду на наступне.
6. Дійсно ч. 1 ст. 380 КПК передбачає, що роз`яснення судового рішення можливе у випадку, якщо воно є нечітким за змістом, містить положення, які викликають суперечки щодо неоднакового тлумачення висновків суду і розуміння, у т. ч. під час виконання. При цьому суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення так само, як і вирішувати питання, що не були предметом судового розгляду. Тому, у випадку, якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.
6.1. Якщо судове рішення, яке є результатом судового провадження та яким вирішено питання, що становило предмет його розгляду, за виключенням рішення слідчого судді апеляційного суду ухваленого в порядку, передбаченому главою 21 КПК, є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст (ч. 1 ст. 380 КПК, постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18.11.2019 у справі №367/3068/17).
6.2. Роз`яснення судового рішення має значення не саме по собі, а в контексті його правильного виконання із урахуванням змісту рішення і волі суду, який його ухвалив. Метою роз`яснення судового рішення є його удосконалення для правильного розуміння учасниками судового провадження, органом виконання судового рішення. Роз`яснення судового рішення спрямоване на усунення незрозумілості, що ускладнює його реалізацію. Суть роз`яснення судового рішення полягає не в роз`ясненні мотивів, які покладені в основу рішення, а в роз`ясненні рішення з метою наступного його виконання (ухвали Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №1-26/04 та від 08.08.2019 у справі №202/4467/14-к).
7. Так, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кваліфікують свою заяву №4 як заяву про роз`яснення судового рішення з посиланням на статтю 380 КПК і просять роз`яснити їм ухвалу Апеляційної палати від 05.07.2021.
7.1. Однак мотиви та вимоги такої заяви (1) не стосуються незрозумілості ухвали від 05.07.2021 та не належать до предмета роз`яснення судового рішення відповідно до статті 380 КПК, а також (2) не стосуються питань, які вирішуються судом в порядку кримінального провадження.
7.2. Заява №4 не містить будь-яких конкретних доводів щодо незрозумілості, неоднозначності, можливості різного сприйняття як учасниками кримінального провадження, так і сторонньою особою ухвали від 05.07.2021.
7.3. Суддя-доповідач звертає увагу, що: (1) правовий механізм роз`яснення судового рішення впроваджений з метою виправлення недоліків судового акту та полягає в усуненні його незрозумілості, викладенні судового рішення у більш зрозумілій формі; (2) суд не роз`яснює мотиви прийняття судового рішення та не змінює його зміст; (3) виходячи з суб`єктів звернення із заявою про роз`яснення судового рішення вбачається, що роз`яснюється судове рішення, яке підлягає виконанню.
7.4. Ухвала Апеляційної палати від 05.07.2021, яку заявники просять роз`яснити, не потребує вчинення дій з її виконання, оскільки нею було залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду щодо залишення без задоволення скарги на невнесення уповноваженою особою Національного антикорупційного бюро України відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань – залишено без змін.
8. Крім того, із тексту заяви №4 навпаки видно, що зміст ухвали Апеляційної палати від 05.07.2021 чітко зрозумілий заявникам, внаслідок чого в своїй заяві вони, у тому числі через використані формулювання запитань на роз`яснення, виражають своє власне негативне ставлення до колегії суддів, ухвали від 05.07.2021 і фактичну незгоду з таким рішенням, використовуючи, зокрема, висловлювання, що принижують честь та гідність суддів.
9. Разом із тим, під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи (ч. 1 ст. 11 КПК).
10. Та , у розумінні Європейського Суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) звернення до суду з використанням нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні із судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій констатується як зловживання правом на подання заяви.
10.1. Зокрема, ЄСПЛ застосовуючи пп. «а» п. 3 ст. 35 Конвенції, оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі ст. 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання.
10.2. Для прикладу, ЄСПЛ вказав на зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживав образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14.05.2004, заява №67208/01, «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04.02.2003, заяви №61164/00 і №18589/02, «Гунтіс Апініс проти Латвії» від 20.09.2011, заява №46549/06).
10.3. Аналогічної позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду, а саме, що учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу. Нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні в заявах по суті справи, заявах із процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників (справи №199/6713/14-ц і №9901/324/19).
10.4. При цьому різні колегії суддів Касаційного кримінального суду у випадку наведення в апеляційних скаргах образливих висловлювань погоджувалися з тим, що подібна поведінка учасників судового провадження неприйнятна, а такі скарги правомірно були повернуті без розгляду їх по суті (постанова Верховного Суду від 29.07.2021 у справі №264/6844/20 і ухвала Верховного Суду від 30.06.2021 у провадженні №51-3122ск21).
10.5. Отже, нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні в заявах по суті справи, заявах із процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.
11. Ураховуючи наведене, суддя-доповідач вважає, що наведені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у заяві №4 висловлювання на адресу суддів та суду є образливими, що свідчить про зловживання правом, а їх заява №4, що містить такі висловлювання, є неприйнятною.
12. Водночас кримінальний процесуальний закон не містить: (1) відповідного окремого положення, яке б визначало випадки та наслідки такого зловживання, зокрема, ст. 380 КПК не передбачає правові наслідки встановлення неприйнятності заяви про роз`яснення судового рішення; (2) спеціальних норм стосовно правового регулювання наслідків подання до суду заяв, звернень учасників кримінального провадження чи інших осіб, які не передбачені цим законом та не підлягають розгляду судом.
13. У зв`язку із наведеним, виходячи із завдань кримінального провадження, і таких загальних засад кримінального провадження як верховенство права (ст. 8 КПК), законність (ч. 6 ст. 9 КПК), повага до людської гідності (ст. 11 КПК), диспозитивність (ст. 26 КПК), забезпечення права на оскарження процесуальних рішень (ст. 24 КПК), доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень (ст. 21 КПК) розгляд по суті заяви №4 в порядку, передбаченому ст. 380 КПК, є неможливим.
13.1. Право на звернення до суду не є абсолютним, реалізація цього права здійснюється на підставі та в порядку, передбаченому КПК, та суд не вирішує питання, які не віднесені до його повноважень КПК та які не стосуються здійснення правосуддя.
13.2. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу (ч. 6 ст. 9 КПК).
13.3. Тобто у цій ситуації необхідно ухвалити рішення, яке прямо не передбачене КПК – повернути ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 їх заяву №4, яка (1) в розумінні ст. 380 КПК не є заявою про роз`яснення судового рішення, і (2) містить образливі висловлювання відносно суддів та суду, що свідчить про зловживання правом.
14. На думку судді-доповідача, прийняття саме такого рішення відповідатиме загальним засадам кримінального провадження та практиці їх правозастосування Верховним Судом у подібних ситуаціях (постанова від 29.07.2021 у справі №264/6844/20 та ухвала від 30.06.2021 у провадженні №51-3122ск21).
Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 11, 380, ч. 2 ст. 418 Кримінального процесуального кодексу України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про роз`яснення ухвали Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 05.07.2021 – повернути особам, які її подали.
Копію ухвали про повернення заяви невідкладно надіслати особам, які подали заяву, разом із заявою та усіма доданими до неї матеріалами.
Цю ухвалу разом із доданими матеріалами направити до Вищого антикорупційного суду для приєднання до справи №991/3638/21.
Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Суддя-доповідач:        	ОСОБА_2