Ухвала                                             
16 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 552/5693/18
провадження № 61-6203св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), 
Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі:  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_2 про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
від 14 липня 2020 року,
ВСТАНОВИВ:
1.        Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до 
ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна. 
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 11 грудня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.   
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
Постановою Полтавського апеляційного суду від 18 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Київського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2019 року скасовано, позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ спільного майна задоволено частково.
Встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу 
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у період з 01 січня 2004 року по 14 вересня 2019 року. У порядку поділу спільного майна визначено за ОСОБА_1 право власності на: 1/2 частину квартири 
АДРЕСА_1 ; 1/2 частину автомобіля VOLKSWAGEN JETTA 1/6, 2008 року випуску; 1/2 частину грошових коштів у розмірі 180 000 грн, які внесені ОСОБА_5 на вкладний депозитний рахунок НОМЕР_1 у публічному акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України» згідно договору банківського вкладу «Прибутковий строковий» 
№ 136206 від 12 липня 2018 року; 1/2 частину грошових коштів у розмірі 
21 016 доларів США 95 центів з нарахованими відсотками, що знаходяться на особовому рахунку № НОМЕР_2 , відкритому на ім`я ОСОБА_5 в акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк» відповідно до укладеного договору № SAMDNWFD0071900056101 від 30 березня 2018 року, вклад «Стандарт»; 1/2 частину вмісту сейфу № НОМЕР_3 , який знаходиться у базовому відділенні публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», право оренди на який оформлено ОСОБА_5 відповідно до договору оренди індивідуального (банківського) сейфу від 11 вересня 2008 року № 38; 
1/2 частину грошових коштів, які знаходяться на картковому рахунку, відкритому ОСОБА_5 в акціонерному товаристві «Полтава Банк».
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 25 березня 2020 року виправлено описки, допущені у постанові Полтавського апеляційного суду від 18 березня 2020 року.
Короткий зміст постанови суду касаційної інстанції
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 липня 2020 рокукасаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.
Постанову Полтавського апеляційного суду від 18 березня 2020 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 25 березня 2020 року залишено без змін.
Доводи особи, яка подала заяви
У травні 2021 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_2 про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 липня 2020 року.
Заяву мотивовано тим, що у своїй постанові суд касаційної інстанції зазначив: «Викладені письмові докази суд апеляційної інстанції визнав належними та в сукупності з показаннями вищевказаних свідків вважав їх такими, що підтверджують факт спільного проживання ОСОБА_5 і ОСОБА_1 однією сім`єю без шлюбу у період із 01 січня 2004 року 
по 14 січня 2018 року, оскільки вони вели спільне господарство, в тому числі, були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки».
Тобто, незважаючи на те, що суд касаційної інстанції залишив в силі рішення суду апеляційної інстанції, ним було фактично змінено строки проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_1 із 01 січня 2004 року по 14 січня 2018 року.
Вказане має для заявника принципове значення, оскільки він є спадкоємцем другої черги за законом після смерті свого брата ОСОБА_5 , а 
ОСОБА_1 є спадкоємцем лише четвертої черги за законом.
Окрім того, 02 листопада 2020 року, після винесення постанови Верховним Судом, якою було залишено без змін постанову суду апеляційної інстанції, Полтавським апеляційним судом було винесено ухвалу, якою виправлені описки в постанові Полтавського апеляційного суду від 18 березня 2020 року: у п`ятому абзаці резолютивної частини замість помилково указаного державного номерного знаку автомобіля VOLKSWAGEN JETTA 1/6 2008 року випуску, зазначено правильний, у сьомому абзаці замість помилково указаного прізвища відповідача, зазначено правильне.
Вважає, що апеляційний суд, зважаючи на те, що є рішення суду касаційної інстанції, не мав юридичних можливостей виправляти описки в рішенні, яке набуло чинності.
2.        Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
У задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз`яснення судового рішення слід відмовити з таких підстав.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до положень частини першої статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.
Згідно із положеннями частини третьої статті 271 ЦПК України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.
Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.
Незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Таким чином, підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.
У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 
2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що відповідно до статті 221 ЦПК України (2004 року) роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.
Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.
Судове рішення, яке просить роз`яснити ОСОБА_2 , є постановою, якою залишено без змін постанову Полтавського апеляційного суду від 18 березня 2020 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 25 березня 
2020 року.
Таке судове рішення не підлягає примусовому виконанню, воно не допускає кілька варіантів тлумачення, у ньому викладені мотиви його ухвалення, наведено правовий висновок з посиланням на відповідні норми права, який не є незрозумілим, а тому відсутні підстави для його роз`яснення.
По суті доводи заяви є незгодою з ухваленим судовим рішенням суду касаційної інстанції.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 14 липня 2020 року. 
Керуючись статтями 270, 271 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 липня 2020 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                    Є. В. Синельников
Судді:                                                                                               О. М. Осіян
Н. Ю. Сакара
С. Ф. Хопта
В. В. Шипович