Ухвала
20 липня 2021 року
м. Київ
справа № 522/4958/16-ц
провадження № 61-10124ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І.,              Коломієць Г. В.,
розглянув касаційну скаргу Одеської міської ради на постанову Одеського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про стягнення грошових коштів,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним вище позовом.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2019 року 
в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Одеського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2019 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 1 867 502,07 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
22 червня 2021 року Одеська міська рада звернулася до Верховного Суду 
із касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду 
від 21 квітня 2021 року (надійшла до суду 25 червня 2021 року), в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду 
від 01 липня 2021 року поновлено Одеській міській раді строк на касаційне оскарження, касаційну скаргу Одеської міської ради на постанову Одеського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
У наданий судом строк Одеська міська рада надіслаламатеріали на усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду 
від 01 липня 2021 року.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
1. В обґрунтування підстав касаційного оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року Одеська міська рада посилається на те, що суд апеляційної інстанції застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду. Крім цього, апеляційним судом належним чином не досліджено зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави для відкриття касаційного провадження.
2. У касаційній скарзі Одеська міська рада порушує клопотання про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку, яке мотивовано тим, що виконання оскаржуваної постанови, яка може розглядатися як «типове рішення», призведе до значних витрат бюджетних коштів та недофінансування соціальних програм. Крім того, зупинення виконання судового рішення 
є необхідним з метою забезпечення єдиного правозастосування.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії (якщо рішення не передбачає примусового виконання).
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду 
в касаційному порядку.
Пунктом 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України 
з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10 «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку» визначено, що клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі 
у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Отже, клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим та містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.
Клопотання Одеської міської ради зазначеним вимогам не відповідає, оскільки воно не містить достатньо обґрунтованих мотивів та підстав необхідності зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду 
від 21 квітня 2021 року. Сама ж по собі незгода заявника з оскаржуваним судовим рішенням не є підставою для зупинення його виконання на час перегляду справи у касаційному порядку.
Ураховуючи наведене, а також те, що оскарження судових рішень 
у касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення їх виконання судом касаційної інстанції, у задоволенні клопотання Одеської міської ради слід відмовити.
3. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 липня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргоюОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року у справі (№ 522/4958/16-ц) та витребувано її матеріали з Приморського районного суду м. Одеси, а тому потреба витребовувати справу відсутня.
Керуючись статтями 392, 394, 395 , 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про стягнення грошових коштів, за касаційною скаргою Одеської міської ради на постанову Одеського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року.
У задоволенні клопотання Одеської міської ради про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року відмовити.
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 19 серпня 2021 року.
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                              Д. Д. Луспеник
 
                                                                                                                    Б. І. Гулько
 
                                                                                                                    Г. В. Коломієць