Ухвала
 
11 серпня 2021 року
м. Київ
 
справа №552/148/14 (4-с/552/56/20)
провадження №61-3384ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Грушицького А. І.,                   Литвиненко І. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від  20 січня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на дії державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), заінтересована особа - публічне акціонерне товариство «МТБ Банк»,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду зі скаргою на дії державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), заінтересована особа - публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» (далі - ПАТ «МТБ Банк»).
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 20 листопада 
2020 року скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково. Знято арешт з належної ОСОБА_1 1/4 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Знято арешт з належної ОСОБА_2 1/4 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Знято арешт з належного ОСОБА_2 гаражу, розташованого за адресою: 
АДРЕСА_2 , гаражний кооператив «Дружба», гараж НОМЕР_1 ряд 10 . У задоволенні решти вимог скарги відмовлено.
Постановою Полтавського апеляційного суду від  20 січня 2021 року апеляційну скаргу ПАТ «МТБ Банк» задоволено. Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 20 листопада 2020 року в частині задоволення скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зняття арешту скасовано та прийнято постанову про відмову у задоволенні скарги в цій частині. В іншій частині ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 20 листопада 2020 року залишено без змін.
01 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулася із касаційною скаргою напостановуПолтавського апеляційного суду від  20 січня 2021 року. Дану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження.
Ухвалою Верховного Суду від 12 березня 2021 року вказану касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків, а саме надання суду касаційної інстанції доказів на підтвердження того, що касаційна скарга подана в межах процесуального строку, надіслання на адресу суду уточненої редакції касаційної скарги, із зазначенням підстав на яких подається касаційна скарга, з копіями скарг та доданих до них матеріалів відповідно до кількості учасників справи та надання документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, а також роз`яснено про наслідки її невиконання.
На виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції було надано уточнену касаційну скаргу, яка, окрім ОСОБА_1 , підписана також ОСОБА_2 .
Ухвалою Верховного Суду від 09 червня 2021  року продовжено 
 ОСОБА_1 , ОСОБА_2   строк для усунення недоліків.
ОСОБА_1 вимоги ухвали суду касаційної інстанції про залишення її касаційної скарги без руху виконано.
ОСОБА_1 зазначає, що не має можливості надати довідку суду щодо отримання оскаржуваного судового рішення, оскільки матеріали цивільної справи витребувано Верховним Судом. 
Згідно даних Єдиної автоматизованої системи діловодства Верховного Суду, убачається, що 28 травня 2021 справа №552/148/14 надійшла до Верховного Суду та передана судді-доповідачу Зайцеву А. Ю.
Щодо поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, заявник зазначила що копію постанови Полтавського апеляційного суду 
від  20 січня 2021 року нею отримано не було, про що суду касаційної інстанції надавались відповідні докази. Зі змістом оскаржуваної постанови вона ознайомилась 28 січня 2021 року, після отримання її копії  ще одним із скаржників у справі -  ОСОБА_2 . На підтвердження дати отримання оскаржуваного судового рішення заявником було надано копію повідомлення про вручення поштового відправлення 
ОСОБА_2 .  
Відповідно до положень частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
З урахуванням положень статті 390 ЦПК України останнім днем подачі касаційної скарги, з дня отримання оскаржуваного судового рішення - 
28 січня 2021 року, є 27 лютого 2021 року (субота), а враховуючи вихідні дні,  тридцятиденний строк закінчується - 01 березня 2021 року.   
Зважаючи на конкретні обставини, строк на касаційне оскарження підлягає поновленню. 
У свою чергу, ОСОБА_2 на виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції, подано заяву про приєднання до касаційної скарги 
ОСОБА_1 , яку ухвалою Верховного Суду від 05 серпня 2021  року залишено без руху для усунення недоліків.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до абзацу 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення  ОСОБА_1  зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права  та порушення норм процесуального права, а саме застосування норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені абзацом 6 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження у справі.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394 ЦПК України
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Полтавського апеляційного суду від  20 січня 2021 року. 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати із Київського районного суду м. Полтави цивільну справу №552/148/14 за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на дії державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), заінтересована особа - публічне акціонерне товариство «МТБ Банк».
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                         В. С. Висоцька

                                                                                                      А. І. Грушицький

                                                                                                      І. В. Литвиненко