П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
04 серпня 2021 року                                                                                    м. Київ
 
Справа № 22-10675                                                    Головуючий у 1-й інстанції: Жук М. В. 
Унікальний № 756/3128/20                                                            Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
                    головуючого                                       Пікуль А. А.
                    суддів                                                  Іванової І. В.
                                                                                 Невідомої Т. О.
                    
розглянувши в порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою адвоката Гончарової Ганни Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 20 травня 2021 року про відмову у прийнятті позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики у справі за об`єднаними позовами ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,- 
 
у с т а н о в и в:
 
04 березня 2020 року ОСОБА_3 подала в суд позов до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя (а.с.1-9).
06 березня 2020 року ОСОБА_2  подав в суд позов до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя (а.с.10-22).
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20 березня 2020 року обидва позови об`єднані у одне провадження (а.с.23-24).
У рамках розгляду даної цивільної справи у травні 2021 року  ОСОБА_1 - третя особа з самостійними вимогами на предмет спору,  пред`явив в суд позов до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики (а.с.37-43).
 
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 20 травня 2021 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного процесуального строку  задоволено.
У прийнятті позову ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики до провадження у межах цивільної справи ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_1 , про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_1 , про поділ майна подружжя відмовлено.
Позовну заяву повернуто ОСОБА_1 та роз`яснено, що він має право звернутися до суду зі своїми вимогами з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову (а.с.45-46).
 
Не погодившись з ухвалою суду, адвокат Гончарова Г. М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення необґрунтованої ухвали, просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи (а. с. 49-53).
Відзиву на апеляційну скаргу у визначений судом строк не надходило. Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі учасники справи отримали 23 липня 2021 року (а.с.68-70).
 
За правилами ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга адвоката Гончарової Г. М. в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 20 травня 2021 року розглядається апеляційним судом у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню  з таких підстав.
          Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 районний суд виходив з того, що спільний розгляд позову ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики з позовами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про поділ майна подружжя є недоцільним, вимоги цих позовів не є однорідними, а тому їх об`єднання в одне провадження призведе до затягування розгляду справи. ОСОБА_1 не позбавлений можливості звернутися до суду з цим позовом у загальному порядку, а тому суд не має правових підстав для прийняття його позову в межах провадження у цій справі.
 
При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги апеляційний суд  виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).
За змістом п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.  
Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена права на захист свого порушеного права, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.
Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.
Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 ст. 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.
Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.
 
Відповідно до ст. 52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.
Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу.
Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача.
Після вступу у справу третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, справа за клопотанням учасника справи розглядається спочатку.
 
У даній справі матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 залучений до справи у якості третьої особи, оскільки ОСОБА_2 звертаючись до суду із позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, крім іншого, просив в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 зобов`язання на 1/2 (одну другу) частину боргу за договором безвідсоткової позики від 14 травня 2019 року між ОСОБА_2 та  ОСОБА_1 в розмірі 10 000 доларів США, що станом на 05 березня 2020 року за курсом НБУ (24,8908 грн за 1 долар СІТІ А) становить 248 908 грн. та визнати за ОСОБА_3 зобов`язання на 1/2 (одну другу) частину за договором безвідсоткової позики від 14 травня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в розмірі 10 000  доларів США, що станом на 05 березня 2020 за курсом НБУ (24,8908 грн за 1 долар СІЛА) становить 248 908 грн (а. с. 19).
Отже зобов`язання за договором безвідсоткової позики від 14 травня 2019 року, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , входять до предмету спору у даній справі № 756/3128/20.
 
Звертаючись до суду із позовом про стягнення грошових коштів, пені та індексу інфляції за несвоєчасне виконання зобов`язання до ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , просив стягнути солідарно заборгованість за договором безвідсоткової позики від 14 травня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1  та разом із вказаним позовом надав суду копію розписки від 14 травня 2019 року (а.с. 43-44).
Відтак  ОСОБА_1 заявив самостійні вимоги щодо предмета спору у даній справі - поділу боргових зобов`язань подружжя.
 
Районний суд не звернув уваги на вказану обставину та не надав їй належної оцінки у контексті положень ст. 52 ЦПК України та дійшов  помилкового висновку щодо відсутності підстав для прийняття позову третьої особи із самостійними вимогами, ОСОБА_1 і повернув позовну заяву.
 
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційний суд доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції  суперечить вимогам процесуального закону, а відтак підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Керуючись ст. ст. 367-368, 374-376, 381-384 ЦПК України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу адвоката Гончарової Ганни Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 задовольнити. 
 
Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 20 травня 2021 року про відмову у прийнятті позову ОСОБА_1 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий                                                                      А. А. Пікуль
 
Судді                                                                                  І. В. Іванова
 
Т. О. Невідома