Ухвала        
 
30 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 587/823/19
провадження № 61-5139ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Сумського апеляційного суду від 28 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Номак-Інвест» про стягнення боргу,
 
ВСТАНОВИВ:
 
23 березня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Сумського апеляційного суду від 28 січня 2021 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 14 квітня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Ухвалою Верховного Суду від 14 травня 2021 року продовжено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків касаційної скарги. Ухвалою Верховного Суду від 15 червня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 14 квітня 2021 року ці недоліки було усунуто, зокрема, подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
 
У клопотанні, яке підписано представником ОСОБА_2 , особа, яка подала касаційну скаргу, просить поновити строк на касаційне оскарження, мотивуючи тим, що позивач та представник не були присутні в суді апеляційної інстанції і про прийняте рішення ОСОБА_1 дізнався, отримавши повний текст постанови Сумського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року. 04 березня 2021 року, в межах строку, визначеного частиною другою статті 390 ЦПК України, позивач звернувся зі касаційною скаргою, яка була повернута ухвалою Верховного Суду від 10 березня 2021 року у зв`язку із ненаданням представником документу на підтвердження своїх повноважень. 15 березня 2021 року ОСОБА_1 отримано ухвалу про повернення касаційної скарги та усунувши недоліки, що стали підставою для її повернення, 23 березня 2021 року подано касаційну скаргу повторно. У заяві ОСОБА_1 зазначає, що Європейським судом з прав людини визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним», а суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду. Ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статті 129 Конституції України, беручи до уваги вчинення своєчасно усіх необхідних дій для подання касаційної скарги, особа, яка подала касаційну скаргу, просить урахувати поважність причин пропуску строку та поновити його. На підтвердження указаних обставин суду надано копії: конверту, адресованого Сумським апеляційним судом ОСОБА_1 із номером поштового відправлення № 4050109363776 та роздруківку із сайту АТ «Укрпошта» щодо отримання указаного поштового відправлення 10 лютого 2021 року; клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження від 04 березня 2021 року, яке було подано з попередньою касаційною скаргою; копію конверту адресованого Верховним Судом ОСОБА_2 із номером поштового відправлення № 0306306284012 та роздруківку із сайту АТ «Укрпошта» щодо отримання указаного поштового відправлення 18 березня 2021 року.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року). 
 
У частині другій статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (частина третя статті 390 ЦПК України).
 
Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин та є підстави для його поновлення згідно статті 390 ЦПК України.
 
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: суд апеляційної інстанції в оскарженій постанові застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду: від 27 серпня 2020 року у справі № 587/823/19, від 15 січня 2020 року у справі № 607/20776/14-ц (провадження № 61-25322св18).
 
Керуючись статтями 260, 389, 390, 394, 395 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження на постанови Сумського апеляційного суду від 28 січня 2021 року.
 
Відкрити касаційне провадження у справі № 587/823/19.
 
Витребувати з Сумського районного суду Сумської області цивільну справу № 587/823/19 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Номак-Інвест» про стягнення боргу.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 15 липня 2021 року. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
                 Судді:                                                                                            В. І. Крат
 
                                                                                                                                              Н. О. Антоненко
 
                                                                                                  М. М. Русинчук