Ухвала
Іменем України 
10 серпня 2021 року
м. Київ
справа № 756/4798/20
провадження № 51-3875 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати  Касаційного кримінального суду      у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь під час розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції,на ухвалу Київського апеляційного суду від 06 травня 2021 року щодо засуджених  ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,
встановив:
За вироком Оболонського районного суду м. Києва від 01 лютого 2021 року  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 2   статті 186 Кримінального кодексу України (далі – КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі статті 75 КК ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 3 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 цього Кодексу.
Також, цим вироком  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджено за частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України (далі – КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Відповідно до статті 75 КК ОСОБА_5 звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 3 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 цього Кодексу.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 травня 2021 року вирок Оболонського районного суду м. Києва від 01 лютого 2021 року щодо засуджених ОСОБА_4 та       ОСОБА_5 залишено без зміни.
У касаційній скарзі прокурор ставить вимогу про скасування вказаної ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особам засуджених внаслідок м`якості.
 
Відповідно до вимог частини 2 статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі    статтею 436 КПК. 
Однак вказаних вимог кримінального процесуального закону прокурор не дотримався. 
Зокрема, прокурор, у мотивувальній частині касаційної скарги, вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, не зазначає їх зміст та вплив на незаконність судових рішень з урахуванням вимог статті 412 КПК. 
Таким чином, недодержання прокурором вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху. 
 
На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд      
 
постановив:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь під час розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Київського апеляційного суду        від 06 травня 2021 року щодо засуджених  ОСОБА_4 та ОСОБА_5  залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали. 
 
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                                        ОСОБА_3