Справа № 308/3355/21

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       16 липня 2021 року м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючого судді: Джуги С.Д.
суддів: Кожух О.А., Бисаги Т.Ю.
імена (найменування) сторін:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач –  ОСОБА_2 ,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 квітня 2021 року у складі судді Придачука О.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, –
встановив :
У березні року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.
Позов мотивовано тим, що 18.12.2010 року між ОСОБА_1 та . ОСОБА_2 зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час шлюб між ними має формальний характер, сторони проживають окремо, між ними фактично припинено шлюбно-сімейні відносини. Діти проживають разом з позивачкою, однак відповідач з листопада 2020 року не бере участі у вихованні та утриманні спільних дітей. Разом з тим, відповідач близько 15 років офіційно працевлаштований в Угорщині та має стабільний прибуток. Вона не в змозі сама забезпечити належний рівень життя для дітей, а тому батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 5000 грн. на кожну дитину.
За вказаних обставин, позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 5000 грн. на кожну дитину.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено. 
Шлюб, зареєстрований 18 грудня 2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 530, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 – розірвано.
Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 5000,00 ( п`ять тисяч) грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи з дня звернення позивачки до суду – 18 березня 2021 року, і до досягнення дітьми повноліття.
Вирішено питання по судовим витратам.
Допущено до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду в частині стягнення аліментів скасувати та прийняти в цій частині постанову, якою позов задовольнити частково, стягнути з відповідача аліменти в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи з дня звернення позивачки до суду – 18 березня 2021 року, і до досягнення дітьми повноліття. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції зроблено висновок про те, що  заробітна плата відповідача становить приблизно 30 000 грн., або 1000 євро щомісячно, однак посилання на належні та допустимі докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, в оскаржуваному рішенні не зазначено. Також не взято до уваги, що на його утриманні перебуває непрацездатна мати.  Апелянт також звертає увагу на те, що задоволення в повному обсязі позовну вимогу позивача про стягнення аліментів призведе до стягнення по суті 100% середньої заробітної плати, що зараз нараховується (без вирахування з такої заробітної плати ПДФ та військового збору) в Закарпатській області.
Рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовної вимоги про розірвання шлюбу апелянтом не оскаржено, тому апеляційний суд у відповідності до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
З огляду на те, що зазначений спір є малозначний, дана справа є незначної складності і відноситься до категорії справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи, а тому дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання. 
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 22 червня 2021 року відкрито апеляційне провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та надано учасникам справи десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для надання відзиву на апеляційну скаргу.
 У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. Зокрема, вказує на те, що відповідач може сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі по 5000 грн. на кожну дитину, оскільки заробіток відповідача становить 30 000 грн., а тому сукупна сума аліментів у розмірі 10 000 грн. щомісячно з врахування матеріального забезпечення відповідача є 1/3 від його заробітку.
До Закарпатського апеляційного суду також надійшло письмове клопотання від апелянта ОСОБА_2 , до яких долучено довідку роботодавця про заробітну плату апелянта з перекладом та роздруківку офіційного курсу валют НБУ з посиланням на неможливість подачі раніше вказаної довідки через карантин.
Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Матеріалами справи встановлено, що 18 грудня 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 530, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рішенням суду розірвано, сторони проживають окремо.
Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчать копії свідоцтва про народження (а.с.14,15).
Діти сторін проживають з позивачкою, що підтверджується довідкою відділу державної реєстрації нерухомості, бізнесу та реєстрації місця проживання Управління Центр надання адміністративних послуг від 03.03.2021 року № 445.
       Ст. 51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст.8 Закону України від «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з ст.141  СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1 стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень.
Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня – 2395 грн., з 1 липня -2510 грн., з 1 грудня - 2618 гривень.
       Визначаючи розмір аліментів по 5000 грн. на кожну дитину, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач перебуває в працездатному віці, проживає та працює в Угорщині, інших утриманців не має, та зі слів позивачки заробітна плата відповідача становить приблизно 30000 грн. або 1000 євро щомісячно. 
       Проте колегія суддів не може погодитись із визначеним у рішенні суду розміром аліментів у сумі по 5000 грн. щомісячно на кожну дитину.
Так, згідно довідки виданої ФОП ОСОБА_7 в м.Дебрецен вбачається, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 працює в м.Дебрецен на підприємстві з 2015 року, заробітна плата даного працівника за квітень становить 133.000 форинтів, що згідно офіційного курсу НБУ станом на квітень 2021 року становить 14 378 грн.
Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України)
Згідно з приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).
Обгрунтовуючи позов в частині стягнення аліментів, позивачка вказувала на те, що заробітна плата відповідача становить приблизно 30000 грн. або 1000 євро щомісячно. 
Однак, відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_2 отримує дохід у вказаному в позові розмірі позивачкою не подано та не спростовано правильність поданої відповідачем довідки щодо його доходу.
Таким чином, враховуючи інформацію про матеріальний стан відповідача, визначений судом першої інстанції розмір аліментів по 5000 грн. на кожну дитину не є співмірним з його доходами, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими.
Стосовно доводів апеляції про наявність на утриманні у відповідача непрацездатної матері, то такі доводи не беруться до уваги, оскільки мати відповідача отримує пенсію і може забезпечити свої мінімально необхідні життєві потреби.
За таких обставин, аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, матеріальний стан відповідача, враховуючи обов`язок обох батьків утримувати дітей, відповідно до ст. 376 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає зміні, виклавши третій абзац резолютивної частини рішення в іншій редакції, з визначенням розміру аліментів по 3000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи з дня звернення позивачки до суду – 18 березня 2021 року,  і до досягнення дітьми повноліття. Визначений розмір аліментів відповідає встановленим обставинам справи, засадам справедливості, добросовісності, розумності та моральності. 
Керуючись ст.ст 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-
постановив:

Апеляційну скаргу   ОСОБА_2 , задовольнити частково.
Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 квітня 2021 року в частині стягнення аліментів змінити, виклавши третій абзац резолютивної частини рішення в наступній редакції:
«Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП – НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 3000,00 (три тисячі грн. 00 коп.) грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи з дня звернення позивачки до суду – 18 березня 2021 року,  і до досягнення дітьми повноліття».
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 16 липня 2021 року.
Головуючий:
Судді: