ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 661/1627/21                  Головуючий у 1-й інстанції: Ведяшкіна Ю.В. 
Номер провадження: 33/819/312/21                          Доповідач: Калініна О.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі:
судді Калініної О.В. 
при секретарі Литвиненко К.М.
за участю особи, відносно якої складено протокол
про адміністративне правопорушення – ОСОБА_1 
адвоката Грицак О.С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Грицак Оксани Сергіївни в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 10 червня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
Постановою Новокаховського міського суду Херсонської області від 10 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454, 00 грн.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвокат Грицак О.С. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову та закрити справу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Вказує, що постанова підлягає скасуванню, оскільки є необґрунтованою. Суд обмежився лише переліченням доказів доданих до протоколу. Проте повно і об`єктивно не дослідив обставини справи, порушив право ОСОБА_1 на захист, оскільки жодне судове засідання з його участю та участю його захисника проведено не було.
Не погоджується з прийнятою судом постановою у повному обсязі, та вказує, що позиція суду стосовно визнання вини ОСОБА_1 є необґрунтованою та незаконною.
Свідки, на письмові пояснення яких суд посилається у своїй постанові, до суду не викликались, особисті пояснення суду не надавали.
Суд прийняв як належний доказ відеозапис з нагрудної камери поліцейського, однак вказаний доказ не відображає жодних відомостей про вчинення правопорушення
Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного) 
Відеозапис має лише декілька хвилин фіксації та не доводить те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, і що він був зупинений працівниками поліції. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 під час розмови з працівниками поліції не перебував за кермом, а був пішоходом.
Вказівка суду у постанові суду на те, що поліцейські на територію гаражного кооперативу заїхали відразу за ОСОБА_1 є голослівною та жодним доказом не підтверджена. 
Зі змісту наявного відеозапису не зрозуміло, що саме пропонують працівники поліції ОСОБА_1 чи скласти протокол про вчинення адміністративного правопорушення чи пройти медичний огляд, який саме та з якою метою не зрозуміло.
Під час судового розгляду ОСОБА_1 пояснення не надавав, однак як 10 червня 2021 року, так і в попередні судові засідання у призначений час з`являвся до суду, однак 10 червня 2021 року йому було повідомлено про те, що у зв`язку з неявкою адвоката судом було винесено постанову.
Стверджує, що матеріали складені працівниками поліції з порушенням норм діючого законодавства та інструкції з їх складання, а тому підстави для їх розгляду судом були відсутні.
Поліцейським не було надано жодного доказу того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 та його захисник Грицак О.С. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши за клопотанням апелянта нові докази та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків. 
Мотиви суду.
У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Під час розгляду справи про адміністративні правопорушення суду необхідно дотримуватися принципів диспозитивності, свободи в поданні учасниками справи суду доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення права на захист, верховенства права, а також прецедентної практики Європейського суду з прав людини, спрямованої на додержання положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої стандарти та вимоги кримінального провадження поширюються на провадження у справах про адміністративні правопорушення ( справа "Надточій проти України" рішення від 15.05.2008 року, справа Озтюрк проти Німеччини " рішення від 21.02.1984 року, «Маліге проти Франції» рішення від 23.09.1998 року, «Гурепко проти України » від 08.04.2010 року).
Статтею 7 КУпАП гарантовано забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення, зокрема: ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції у точній відповідності із законом.
Стаття 19 Конституції України встановлює, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
 Як видно із постанови, суд визнав ОСОБА_1 винуватим у тому, що він 14 квітня 2021 року о 16.30 год, в м. Нова Каховка по вул. Горького, керував скутером Suzuki Lets – 4, без державного номерного знаку, з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудну камеру, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність, за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Висновок про винуватість ОСОБА_1 суд обґрунтував протоколом про адміністративне правопорушення від 14.04.2021 року, направленням на огляд водія транспортного засобу та відеозаписом.
У відповідності до положень ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до приписів п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Зміни у вказаний нормативно-правовий акт щодо порядку фіксування відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі та складання протоколу не вносилися, проте це залишилося поза увагою суду.
Огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Частиною першою ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, а так само відмова особи, що керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Заперечуючи свою винуватість, ОСОБА_1 як видно із матеріалів справи посилався на те, що не керував транспортним засобом на час пред`явлення до нього вимоги пройти огляд на стан сп`яніння, поліцейські його не зупиняли під час керування транспортним засобом.
У протоколі про адміністративне правопорушення від 14.04.2021 року вказано, що ОСОБА_1 керував скутером 14.04.2021 року о 16.30 год по вул. Горького та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.
При цьому у протоколі чітко не зазначено у якому саме порядку він відмовився проходити огляд на стан сп`яніння.
Сам по собі, протокол про адміністративне правопорушення, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.
З наявного у справі відеозапису із нагрудної камери відеореєстратора поліцейського вбачається, що 14.04.2021 року о 15.23 год, тобто в інший час ніж вказано у протоколі, поліцейський        не роз`яснивши права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції, ОСОБА_1 , який стоїть на вулиці і біля якого не має будь- якого транспортного засобу, пропонує пройти освідування на стан сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер, на що останній відмовився, вказавши, що нікуди не їхав.
При цьому, вбачається, що поліцейський не запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Разом із тим лише після відмови особи пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду).
Зважаючи на це, не може бути прийняте до уваги наявне у справі направлення водія на огляд на стан сп`яніння як доказ, оскільки жодним іншим доказом не доведено, що ОСОБА_1 пропонувалося пройти огляд у медичному закладі.
Не зафіксовано на відеозаписі й те, що поліцейський виявив у ОСОБА_1 будь-які ознаки сп`яніння і повідомив про це ОСОБА_1 .
Жодних відомостей про те, що ОСОБА_1 14.04.2021 року о 16.30 год на вул. Горького керував скутером і на місці зупинки йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера та медичному закладі і він відмовився від проходження такого огляду, як про те вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, доданий до протоколу відеозапис не містить.
Вказані обставини у своїй сукупності, залишилися поза увагою суду та їм не була надана належна та відповідна правова оцінка, на чому вірно наголошує апелянт.
Натомість відхиляючи доводи ОСОБА_1 про те, що у момент пред`явлення йому вимоги пройти огляд на стан сп`яніння, він не керував транспортним засобом, а пішки повертався додому, суд послався на те, що з відеозапису видно, що співробітники поліції на територію гаражного кооперативу заїхали відразу ж за ОСОБА_1 .
Таке посилання суду слід визнати не обґрунтованими. На відеозаписі, на який посилається суд, такої обставини не зафіксовано. Про те, що поліцейські їхали за ОСОБА_1 вказали самі поліцейські, що заперечив ОСОБА_1 . 
Обставини, що підтверджуються поясненнями посадових осіб, що порушили провадження у справі про адміністративне правопорушення повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому правопорушенні.
Докази того, що поліцейські зупинили транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.
Належними та допустимим доказами не спростовані доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, коли поліцейські, під`їхали до нього та пред`явили вимогу пройти огляд на стан сп`яніння.
Жодним доказом не підтверджено і те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі і що він відмовився пройти такий огляд.
Отже, висновки суду про те, що поліцейськими було дотримано вимоги вищенаведених нормативно-правових актів, щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та фіксування відмови від його проходження, слід визнати помилковим.
Зважаючи на викладені обставини, а також з огляду на вимоги ст. 130 КУпАП, згідно з якими за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння несе відповідальність особа, яка керує транспортним засобом, що не було доведено належними та допустимим доказами, суд дійшов необґрунтованого висновку про достатність доказів для доведеності винуватості ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР.
Враховуючи викладене, постанова суду від 10.06.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Апеляційну скаргу захисника слід задовольнити частково.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Грицак Оксани Сергіївни задовольнити частково.
Постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 10 червня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.
Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Копію постанови направити учасниками справи у порядку ст. 295 КУпАП.

Суддя
       Херсонського апеляційного суду                 (підпис)                 О.В. Калініна