ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

20 вересня 2021 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 729/250/21
Головуючий у першій інстанції – Булига Н. О.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1159/21

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
                           головуючого-судді: Онищенко О.І.
                           суддів:  Скрипки А.А., Харечко Л.К.     
Позивач: ОСОБА_1 
Відповідачі: Олександрівський заклад загальної середньої освіти I-II ступенів Бобровицької міської ради Чернігівської області (правонаступником якого є голова ліквідаційної комісії Олександрівського закладу загальної середньої освіти I-II ступенів Бобровицької міської ради Чернігівської області Циба С.М.), Відділ освіти Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області
Особа, яка подала апеляційну скаргу:  Відділу освіти Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області
Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 13 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Олександрівського закладу загальної середньої освіти I-II ступенів Бобровицької міської ради Чернігівської області (правонаступником якого є голова ліквідаційної комісії Олександрівського закладу загальної середньої освіти I-II ступенів Бобровицької міської ради Чернігівської області Циба С.М.), Відділу освіти Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку (суддя Булига Н.О.), ухвалене о 16 год. 30 хв. у м.Бобровиця, повний текст рішення складено 18 травня 2021 року,
                                       В С Т А Н О В И В:
У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила поновити її на посаді прибиральниці Олександрівського закладу загальної середньої освіти I-II ступенів Бобровицької міської ради; стягнути з Відділу освіти Бобровицької міської ради Бобровицького району середній заробіток за час вимушеного прогулу із 18.02.2021 року по день винесення рішення суду. Позов мотивовано тим, що 11 грудня 2020 року Бобровицькою міською радою прийнято рішення №43-2/VIII «Про призупинення діяльності Олександрівського закладу загальної середньої освіти I-II ступенів Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області». 17 лютого 2021 року Олександрівським закладом загальної середньої освіти виданий наказ про звільнення позивачки з роботи у зв`язку із скороченням штату працівників. Своє звільнення ОСОБА_1 вважає незаконним, оскільки п.1 ст.40 КЗпП Укаїни не передбачає такої підстави звільнення як призупинення діяльності юридичної особи. За доводами позивачки, оскільки попередження про наступне вивільнення здійснено в неналежній формі та неналежним органом, то не можна вважати, що роботодавець виконав вимоги ст.49-2 КЗпП України. Також ОСОБА_1 вказує, що роботодавець не звертався до первинної профспілкової організації щодо надання згоди на її звільнення.
Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 13 травня 2021 року позов задоволено; поновлено прибиральницю Олександрівського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області Мартиненко Є.Є. на роботі з дати звільнення; стягнуто з Відділу освіти Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18 лютого 2021 року по 13 травня 2021 року в розмірі 14217 грн 51 коп. (сума визначена без відрахування з неї відповідних податків, зборів, обов`язкових платежів); рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць звернуто до негайного виконання; стягнуто з Відділу освіти Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області та Олександрівського ЗЗСО І-ІІ ступенів Бобровицької міської ради Чернігівської області на користь ОСОБА_1 понесені витрати на надання правничої допомоги у розмірі 6000 грн; стягнуто з Відділу освіти Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області та Олександрівського ЗЗСО І-ІІ ступенів Бобровицької міської ради Чернігівської області на користь держави 1816 гривень судового збору. Рішення суду мотивовано тим, що в судовому засіданні встановлено наявність правових підстав для висновку, що звільнення ОСОБА_1 за п.1 ч.1 ст.40 ЗКпП України проведено відповідачем незаконно, ним під час звільнення позивача не було дотримано вимог трудового законодавства щодо внесення змін до діючого штатного розпису та отримання згоди профспілкової організації на звільнення, що є підставою для поновлення працівника на роботі. Також суд першої інстанції погодився з алгоритмом наведеного розрахунку розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу та його відповідністю вимогам п.5, 8 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати.
В апеляційній скарзі Відділ освіти Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області просить вказане рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга мотивована тим, що документів про створення виборного органу первинної організації профспілки Олександрівського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області та відповідно рішення установчих зборів профспілки, Статуту роботодавець не має, тому згоди на звільнення позивача у профспілки не просив. За доводами відповідача, відсутні підстави вважати, що зареєстрована в 2000 році первинна профспілкова організація Олександрівської середньої школи є діючою та правомірною в 2021 році і стосується Олександрівського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бобровицької міської ради. Відповідач посилається, що на звернення суду першої інстанції до профспілки вона не дала згоди на звільнення позивачки, але обґрунтування такої відмови до суду надано не було. Також Відділ освіти Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області вказує, що саме у зв`язку з тим, що працівники закладу з 11 січня 2021 року вже не могли виконувати свої посадові обов`язки, бо здобувачі освіти були переведені до іншого закладу, був оголошений простій.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує, що апеляційна скарга підлягає відхиленню. За доводами позивачки, Олександрівський заклад загальної середньої освіти I-II ступенів Бобровицької міської ради не оскаржував рішення суду першої інстанції, а Відділ освіти Бобровицької міської ради не може доводити законність звільнення позивача іншим відповідачем, якщо цей відповідач згоден з тим, що звільнення відбулось законно. ОСОБА_1 посилається, що апелянт не зазначає, чому всупереч ст.60, ч.3 ст.38 Закону України «Про повну загальну середню освіту» зміни штатного розпису та попередження про наступне вивільнення зроблені не керівником закладу, де працювала позивачка, а іншою юридичною особою – Відділом освіти. Позивачка вважає, що якщо Відділ освіти утримував із неї членські профспілкові внески і перераховував їх на рахунок відповідної профспілкової організації, то це підтверджує, що він знав про існування профспілкової організації та при необхідності міг уточнити потрібні питання.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону відповідає судове рішення суду першої інстанції. Висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав вірну оцінку, і не суперечить нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.
По справі встановлено, що ОСОБА_1 30 березня 1996 року була прийнята на посаду прибиральниці службових приміщень з 01.04.1996 року Олександрівської середньої школи, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.9-10). Протягом 2003-2018 років навчальний заклад кілька разів змінював свою назву. 24 липня 2018 року назву закладу було змінено на «Олександрівський заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бобровицької міської ради Чернігівської області», про що наявний запис № 8 у трудовій книжці позивачки.
Рішенням Бобровицької міської ради №43-2/VIII від 11 грудня 2020 року у зв`язку зі зменшенням учнівського контингенту в Олександрівському закладі загальної середньої освіти I-II ступенів Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області призупинено діяльність вказаного закладу (а.с.6).
Згідно з Наказом відділу освіти Бобровицької міської ради №81 від 15 грудня 2020 року головному спеціалісту Дурицькій О.М. письмово попередити працівників Олександрівського закладу загальної середньої освіти I-II ступенів Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області та Бобровицьку районну організацію профспілки працівників освіти і науки України про заплановане звільнення із займаних посад не раніше 16.02.2021 року у зв`язку із скороченням штату відповідно до п.1 частини першої статті 40 КЗпП України; виключено 17 лютого 2021 року із штатного розкладу посади, зокрема 3 штатних одиниці прибиральниць, одну з яких займала ОСОБА_1 (а.с.34-35).
16 грудня 2020 року ОСОБА_1 було письмово під підпис попереджено, що у зв`язку з призупиненням діяльності Олександрівського закладу загальної середньої освіти вона підлягає звільненню не раніше 17 лютого 2021 року згідно з пунктом 1 статті 40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку, ст.44 КЗпП України (а.с.7).
17 грудня 2020 року Відділ освіти Бобровицької міської ради направив голові профспілкового комітету Бобровицької районної організації профспілки працівників освіти і науки України повідомлення про заплановане звільнення працівників у зв`язку з призупиненням діяльності Олександрівського закладу загальної середньої освіти I-II ступенів Бобровицької міської ради (а.с.36).
Наказом відділу освіти Бобровицької міської ради №01 від 11 січня 2021 року у зв`язку з призупиненням діяльності Олександрівського закладу загальної середньої освіти I-II ступенів Бобровицької міської ради оголошено простій не з вини працівників із 11.01.2021 до 17.02.2021 року, звільнено працівників закладу від необхідності бути присутніми під час простою на робочих місцях (а.с.37).
Наказом Олександрівського закладу загальної середньої освіти I-II ступенів №1-РУ від 11 січня 2021 року переведено учнів вказаного закладу на навчання до Козацького ЗЗСО I-III ступенів (а.с.32-33). 
Наказом Олександрівського закладу загальної середньої освіти I-II ступенів №13 від 17 лютого 2021 року звільнено ОСОБА_1 прибиральницю з роботи у зв`язку зі скороченням штату працівників 17 лютого 2021 року, п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.8).
Згідно з довідкою первинної профспілкової організації Бобровицької територіальної громади №69 від 12 березня 2021 року ОСОБА_1 є членом Профспілки працівників освіти і науки України (в тому числі була безперервно протягом всього 2020 та 2021 років до теперішнього часу); подання роботодавця про надання згоди на звільнення із Олександрівського закладу загальної середньої освіти I-II ступенів Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області за п.1 ст.40 КЗпП України ні до Первинної профспілкової організації Бобровицької територіальної громади Профспілки працівників освіти і науки України, ні до профспілкової організації Олександрівського закладу загальної середньої освіти I-II ступенів Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області не надходило (а.с.11).
На запит суду першої інстанції щодо згоди профспілкового органу на звільнення ОСОБА_1 з посади прибиральниці Первинна профспілкова організація Бобровицької територіальної громади Профспілки працівників освіти і науки України повідомила, що 30 березня 2021 року відбулося засідання профспілкового комітету, на якому було прийняте рішення про відмову у наданні згоди на звільнення позивачки (а.с.57, 60-61).
07 квітня 2021 року профспілковий комітет Олександрівського закладу загальної середньої освіти I-II ступенів Бобровицької міської ради, розглянувши запити Бобровицького районного суду щодо згоди на звільнення, виніс постанову, якою відмовив в наданні згоди на звільнення з Олександрівського ЗЗСО І-ІІ ступенів  5 працівників, в тому числі й ОСОБА_1 з посади прибиральниці (а.с.62-63).
Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Згідно з абзацом 2 статті 2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. 
Трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін – абзац 1 статті 21 КЗпП України.
Пунктом 1 статті 40 КЗпП України встановлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
Згідно із ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.
При розгляді трудових спорів про звільнення за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення.
Аналогічні правові висновки зазначені у постанові Верховного Суду від 02 червня 2021 року у справі № 753/23520/18 (провадження № 61-3700св20).
При вирішенні питання про те, чи мав змогу роботодавець виконати вимоги статті 49-2 КЗпП України про надання роботи працівникові, який вивільняється у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, суд має виходити з того, що за змістом цієї норми працівнику має бути запропонована наявна робота за відповідною професією чи спеціальністю, а при відсутності такої роботи інша наявна робота.
Роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам.
Таким чином, однією з гарантій для працівників при реорганізації є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу запропонувати працівникові наявні вакантні посади відповідно до його кваліфікації.
Відповідно до ч. 3 ст. 64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.
Штат працівників – це сукупність посад, встановлених штатним розписом підприємства. Тому скорочення штату являє собою зміну штатного розпису за рахунок ліквідації певних посад або зменшення кількості штатних одиниць за певними посадами.
Процедура скорочення чисельності або штату працівників передбачає: 1) повідомлення первинних профспілкових організацій про заплановане скорочення чисельності або штату працівників; 2) видання наказу про скорочення чисельності або штату працівників; 3) попередження працівників про наступне вивільнення, пропонування переведення на іншу роботу; 4) отримання згоди виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації на звільнення працівників; 5) інформування місцевого центру зайнятості про заплановане масове вивільнення працівників; 6) звільнення працівників.
При цьому, законодавством про працю не передбачена форма та спосіб повідомлення працівника про скорочення чисельності або штату працівників. Водночас у разі виникнення трудових спорів власник повинен мати докази, що працівника було повідомлено про відповідне скорочення за два місяці. У зв`язку з цим, попереджати працівника про наступне вивільнення доцільно у письмовій формі (із проставлянням працівником підпису та дати ознайомлення).
За змістом ст. 60 Закону України «Про повну загальну середню освіту» штатні розписи державних і комунальних закладів загальної середньої освіти незалежно від підпорядкування і типів розробляються на основі типових штатних нормативів закладів загальної середньої освіти, затверджених центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки, та затверджуються керівником закладу загальної середньої освіти за погодженням із засновником або уповноваженим ним органом.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції, належним чином оцінивши всі докази у їх сукупності, врахувавши усі обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідачем не було дотримано вимог трудового законодавства щодо внесення змін до діючого штатного розпису та отримання згоди профспілкової організації на звільнення позивачки.
Так, згідно з наказом про звільнення від 17 лютого 2021 року підставою для звільнення ОСОБА_1 з посади прибиральниці стало скорочення штату працівників Олександрівського закладу загальної середньої освіти I-II ступенів Бобровицької міської ради.
Чинним законодавством визначено, що, приймаючи рішення про скорочення чисельності або штату, роботодавець видає економічно обґрунтований наказ (з основної діяльності) про необхідність внесення змін у структуру і штатний розпис підприємства. У наказі вказується перелік посад, роботи на яких з певних причин не проводитимуться, кількість і категорії працівників, які будуть виключені зі штатного розпису підприємства. При цьому прізвища вивільнюваних працівників не зазначаються.
За матеріалами справи встановлено, що згідно зі штатним розписом на 2020 рік Олександрівського ЗЗСО І-ІІ ступенів, який вводився в дію з 1 вересня 2020 року, затвердженого Бобровицьким міським головою, у штаті навчального закладу перебувало 3 посади прибиральника приміщень (а.с.93).
Наказом відділу освіти Бобровицької міської ради №81 від 15 грудня 2020 року із штатного розкладу було виключено, зокрема 3 посади прибиральниці, серед яких була і ОСОБА_1 .
Водночас, як правильно зазначив суд першої інстанції, наказ відділу освіти від 15 грудня 2020 року винесено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки відповідно до п. 5.2.9 Положення про відділ освіти Бобровицької міської ради начальник відділу освіти лише затверджує штатні розписи закладів освіти, а не вносить до них зміни (а.с. 44-52). Доказів розроблення та затвердження керівником навчального закладу загальної середньої освіти штатного розпису, на підставі якого прийняте рішення про виключення зі штатного розпису 3 посади прибиральниці, матеріали справи не містять.
Зі змістом наказу відділу освіти Бобровицької міської ради від 15 грудня 2020 року, яким було виключено зі штатного розпису займану позивачкою посаду, останню ознайомлено не було, а у попередженні ОСОБА_1 про її звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України від 16 грудня 2020 року не зазначено, що її звільнено саме у зв`язку із скороченням штату.
При цьому, як встановлено судом, в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 пропонувалася інша робота у цьому ж учбовому закладі.
Доводи відділу освіти Бобровицької міської ради щодо відсутності доказів легітимності профспілкового комітету Олександрівського закладу загальної середньої освіти I-II ступенів не заслуговують на увагу.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» професійна спілка (профспілка) – добровільна неприбуткова громадська організація, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання); первинна організація профспілки – добровільне об`єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному закладі освіти.
Громадяни України вільно обирають профспілку, до якої вони бажають вступити. Підставою для вступу до профспілки є заява громадянина (працівника), подана в первинну організацію профспілки. При створенні профспілки прийом до неї здійснюється установчими зборами. Статус первинних мають профспілки чи організації профспілки, які діють на підприємстві, в установі, організації, закладі освіти або об`єднують членів профспілки, які забезпечують себе роботою самостійно чи працюють на різних підприємствах, в установах, організаціях або у фізичних осіб – ч.2 ст.7, ч.2 ст.11 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». 
Статтею 252 КЗпП України та ч. 3 ст. 41 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» визначено, що звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган професійної спілки), крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об`єднання професійних спілок).
За  матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є членом профспілки працівників освіти і науки України. Згідно з відповіддю Первиної профспілкової організації Бобровицької територіальної громади Профспілки працівників освіти і науки України на запит суду першої інстанції вказана організація поширює свою дію на заклади освіти, що існують на території Бобровицької територіальної громади, у тому числі на Олександрівський заклад загальної середньої освіти I-II ступенів Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області (а.с.57-58). Структурною ланкою Первинної профспілкової організації Бобровицької територіальної громади Профспілки працівників освіти і науки України є профспілкова організація Олександрівського закладу загальної середньої освіти I-II ступенів Бобровицької міської ради.
Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань запис про Первинну профспілкову організацію Бобровицької територіальної громади Профспілки працівників освіти і науки України внесено 07 грудня 2018 року, код ЄДРПОУ 42680330 (а.с. 59).
З інформації, що міститься у довідці від 03 березня 2000 року, вбачається, що первинна профспілкова організація Олександрівської середньої школи є організаційною ланкою Профспілки працівників освіти і науки України, свідоцтво про реєстрацію № 1344 (а.с.88). Відповідно до виписки з Протоколу звітно-виборних профспілкових зборів № 21 від 01 жовтня 2019 року та реєстру учасників членами профспілкової організації Олександрівського ЗЗСО є 22 особи, серед яких значиться й ОСОБА_1 (а.с.81-85).
Подання роботодавця про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 з Олександрівського ЗЗСО І-ІІ ступенів Бобровицької міської ради за п. 1 ст. 40 КЗпП України ні до Первинної профспілкової організації Бобровицької територіальної громади Профспілки працівників освіти і науки України, ні до профспілкової організації Олександрівського ЗЗСО І-ІІ ступенів Бобровицької міської ради не надходило.
Відділ освіти Бобровицької міської ради надсилав голові профспілкового комітету Бобровицької районної організації профспілки працівників освіти і науки України повідомлення про заплановане звільнення працівників Олександрівського ЗЗСО І-ІІ ступенів у зв`язку зі скороченням штату на підставі п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України, отже відповідач був обізнаний про членство працівників навчального закладу у профспілці, проте в порушення вимог чинного законодавства її згоди на звільнення не отримав. 
Крім того, на запит суду першої інстанції відповідно до положень ст. 43 КЗпП України щодо згоди профспілкового органу на звільнення ОСОБА_1 з посади прибиральниці Первинна профспілкова організація Бобровицької територіальної громади Профспілки працівників освіти і науки України своїм рішенням від 30 березня 2021 року відмовила у наданні згоди на звільнення позивачки. Аналогічне рішення прийняв 07 квітня 2021 року профспілковий комітет Олександрівського ЗЗСО І-ІІ ступенів Бобровицької міської ради, розглянувши запити Бобровицького районного суду про надання згоди на звільнення позивачки.
За наведених обставин суд першої інстанції обґрунтовано констатував, що позивачка є членом первинної профспілкової організації, однак відповідачі не зверталися до неї з письмовим поданням про надання згоди на звільнення, як того вимагає ст. 43 КЗпП України.
Оскільки судом встановлено факт незаконного звільнення позивачки, суд першої інстанції обрунтовано на підставі положень ч.2 ст.235 КЗпП України стягнув з відповідача на користь позивачки  середній заробіток за час вимушеного прогулу.
З урахуванням викладеного вище у сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на відповідних положеннях законодавства, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.  
Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -
                                    П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Відділу освіти Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області залишити без задоволення, а рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 13 травня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:                                                             Судді: