КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року                                                                                                          місто Київ
єдиний унікальний номер справи: 755/19650/20
номер провадження: 22-ц/824/7515/2021
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),
суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.,
за участю секретаря - Орел П.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Шеремета Олексія Олексійовича  на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року у складі судді Галагана В.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Позовна заява мотивована тим, що з 09 червня 2007 року  ОСОБА_1 і      ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка вказувала, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 23 червня 2020 року шлюб між ними було розірвано. У зв`язку з існуванням між сторонами спору щодо розподілу спільного майна подружжя, домовленості про участь батька в утриманні сина не досягнуто, дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Зазначала, що за ініціативи відповідача їх син навчається в навчальному закладі освіти «Гімназія «Столиця» (далі - НЗО «Гімназія «Столиця»), який є приватним, вартість навчання в якому становить  за рік у розмірі 72 450 грн 00 коп. 
Вказувала, що з вересня 2020 року вона із неповнолітнім сином змушені винаймати окреме житло. Натомість відповідач припинив надавати будь-які матеріальну допомогу на утримання сина, маючи достатній матеріальний рівень життя, оскільки є моряком дальнього плавання, має відкритий рахунок в акціонерному товаристві «ОТП Банк» (далі - АТ «ОТП Банк»), на якому перебувають значні суми коштів. Також відповідачу на праві власності належить автомобіль «БМВ Х5», 2003 року випуску. Інших утриманців відповідач не має.
З урахуванням наведеного,  ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 20 000 грн 00 коп., щомісячно, починаючи з дня звернення з даною заявою до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3 000 грн 00 коп., щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 24 грудня 2020 року до досягнення дитиною повноліття.
В іншій частині позову відмолено. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.
Рішення суду мотивоване тим, що відповідач є особою працездатного віку, має можливість працевлаштування, однак має на утриманні непрацездатних батьків, які також потребують матеріального забезпечення з його боку, а тому суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 , який поданий в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із позивачкою, підлягає до часткового задоволення та з ОСОБА_2 на її користь підлягають  стягненню аліменти на  утримання дитини  у розмірі 3 000 грн 00 коп., який відповідає принципам розумності та справедливості, є достатнім та доцільним захистом порушеного права позивачки.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Шеремет О.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що, визначаючи розмір аліментів, який значно менший, ніж заявлений у позові, суд першої інстанції не дав належної оцінки тій обставині, що відповідач працює за контрактом на іноземних морських суднах та отримує високий дохід, що підтверджується посвідченням особи - моряка із останнім записом про роботу відповідача на посаді капітана судна. Вказує, що позивачкою надано суду копії заяв на видачу готівки з рахунку відповідача, відкритого в АТ «ОТП Банк» за період з січня по серпень 2020 року, згідно з яким з рахунку було знято 42 950 доларів США. Розмір доходів відповідача також був підтверджений у суді першої інстанції випискою по рахунку                          № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «ОТП Банк», відповідною до якої у 2020 році відповідач отримав заробітну плату за кордоном у розмірі 41 900 доларів США. 
Вважає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що на утриманні відповідача перебувають непрацездатні батьки, оскільки дана обставина не підтверджена жодним доказом. Також відповідачем не додано доказів на підтвердження понесених  ним витрат на утримання батьків та придбання ліків для тяжко хворого батька.
Зазначає, що судом визначений  розмір аліментів без урахуванням того, що неповнолітній ОСОБА_3 за ініціативи відповідача навчається в НЗО «Гімназія «Столиця» на платній основі, вартість його навчання за один місяць становить 8 050 грн                  00 коп., що визначено без урахування вартості харчування та вартості підручників.
Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу та письмові додаткові пояснення, в яких вказує, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про часткове задоволення позову, оскільки зводяться до переоцінки доказів та особистого тлумачення скаржником норм матеріального та процесуального права. Вважає, що заявлений позивачкою до стягнення розмір аліментів у сумі 20 000 грн 00 коп. не доведений нею належними допустимими доказами. Звертає увагу на те, що він проживає у фактичних шлюбних відносинах з цивільною дружиною ОСОБА_4 , він є годувальником для своєї непрацездатної матері, на даний час він не має постійного заробітку на території України, а тому вважає, що стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 20 000 грн 00 коп. є неможливим. Вказує, що позивачка не надала належних та допустимих доказів про його рівень доходу та не подала клопотання про витребування цих відомостей, а наявні в матеріалах справи  відомості з його карткового рахунку не є доказом його доходів. Зазначає, що визначений судом розмір аліментів у сумі 3 000 грн 00 коп. відповідає необхідному та достатньому прожитковому мінімуму дитини віком від 6 до 18 років, передбаченому ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік». Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.  
Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, врахувавши доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.   
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 і  ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі від якого вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом запису актів громадянського стану Адміністрації міста Обнінська, Калузької області від 27 листопада 2008 року, актовий запис № 543.
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 23 червня 2020 року шлюб між сторонами розірвано.
Після розірвання шлюбу неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою ОСОБА_1 .
Судом першої інстанції встановлено, що 19 червня 2017 року відповідачем в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 укладено контракт із НЗО «Гімназія «Столиця» про навчання дитини та визначено вартість оплати за навчання у розмірі 54 450 грн 00 коп. за навчальний 2017 - 2018 рік (а.с.13-15).
Також 01 вересня 2020 року відповідачем в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 укладено контракт із НЗО «Гімназія «Столиця», визначено вартість оплати за навчання у розмірі 72 450 грн 00 коп. за навчальний 2020 - 2021 рік (а.с. 16-18).
З довідки товариства з обмеженою відповідальністю «Макро Плюс Трейдінг» від 22 грудня 2020 року вбачається, що позивачка ОСОБА_1 працює у вказаному товаристві з 17 грудня 2019 року, займає посаду менеджера із збуту, її дохід за період з 01 червня 2020 року по 30 листопада 2020 року склав 51 424 грн 11 коп. (а.с.19).
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ від 20 серпня 2020 року відповідачу ОСОБА_2 на праві власності належить автомобіль              «БМВ Х5», 2003 року випуску, дата державної реєстрації - ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 20).
По справі встановлено, що 21 червня 2018 року відповідачем ОСОБА_2 видано довіреність на ім`я ОСОБА_5 бути його представником у АТ «ОТП Банк» з питань, що пов`язані з відкриттям будь-яких рахунків на його ім`я і подальшим розпорядженням ними, а також розпорядженням коштами на відкритих на ім`я довірителя в АТ «ОТП Банк» поточних/депозитних рахунках (а.с.21).
Із наявних у матеріалах справи копій заяв ОСОБА_5 на видачу готівки з поточного рахунку ОСОБА_2 в АТ «ОТП Банк» вбачається, що за період з січня 2020 року по серпень 2020 року ОСОБА_5 отримувала готівку із вказаного рахунку в іноземній валюті (а.с.22-29).
З інформаційної довідки АТ «ОТП Банк» №68-68-3-68-3-2/333 від 14 січня 2021 року щодо руху коштів по рахункам, відкритих на ім`я ОСОБА_2 та виписки по цих рахунках, вбачається, що на банківських рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_2 у АТ «ОТП Банк» станом на 14 січня 2021 року знаходяться грошові кошти у таких розмірах:               5,63 доларів США; 10,02 Євро; 103 грн 49 коп. (а.с.99). 
Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_2 має грошові кошти на інших рахунках в інших фінансових установах. 
Установлено та підтверджується наявними у справі доказами, що батьками відповідача ОСОБА_2 є: батько - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Тобто, батьки відповідача є особами пенсійного непрацездатного віку (а.с.69-70).
Із наявних у матеріалах справи медичних документів вбачається, що батько відповідача - ОСОБА_6 є онкохворим (а.с.71-79). 
На обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначала, що відповідач має постійний дохід, оскільки є моряком дальнього плавання, має значні суми коштів на банківських рахунках та автомобіль, інших утриманців має, а тому вважала, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 20 000 грн 00 коп. 
За правилами ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 181 СК України передбачені способи виконання батьками такого обов`язку.
Згідно з ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Правовий аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що аліменти на утримання дитини присуджуються тому з батьків, разом з яким фактично проживає дитина.
Установивши, що неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою ОСОБА_1 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини.
Згідно положень ст.180 СК України обов`язок  утримувати дітей лежить на обох батьках.
Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» визначено мінімальний прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2 395 гривень, з 1 липня - 2 510 гривень, з 1 грудня - 2 618 гривень.
Відповідно до положень ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Визначаючи розмір аліментів у сумі 3 000 грн 00 коп., суд першої інстанції прийняв до                  уваги, що батьки зобов`язані утримувати неповнолітню дитину в рівних частинах та врахував обставини, зазначені у ст.182 СК України, а саме, вік дитини, її потреби, дані про особу позивачки та відповідача, які містяться у матеріалах справи. 
При цьому колегія суддів враховує, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 перевищує мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який встановлений ч.2 ст.182 СК України. 
Враховуючи наведене та, виходячи із засад розумності і реальності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вказаний розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не дав належної оцінки тій обставині, що відповідач працює за контрактом на іноземних морських судах та отримує досить високий дохід від своєї діяльності.
Відповідно до приписів ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. 
Згідно з ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Частиною 3 ст.177 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.
Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач працює та отримує постійний дохід. 
Та обставина, що відповідно до наявного у матеріалах справи міжнародного посвідчення особи моряка ОСОБА_2 є моряком (а.с.39-40) сама по собі не свідчить, що на час розгляду справи він працевлаштований та має регулярний дохід. 
Інших доказів того, що  відповідач ОСОБА_2 працевлаштований та має постійний дохід позивачка суду не надала, що є її процесуальним обов`язком в силу ст.ст. 12,81 ЦПК України.
Також колегія суддів враховує, що ОСОБА_1 не зверталася до суду з клопотанням про витребування у порядку, передбаченому ч.3 ст.177 ЦПК України, доказів того, що ОСОБА_2 працевлаштований та має регулярний дохід.
Посилання в апеляційній скарзі на те, щосуд першої інстанції не взяв до уваги наявні у матеріалах справи копії заяв на видачу готівки з рахунку відповідача, відкритого в АТ «ОТП Банк» та виписки по його рахунку, на якому відображений рух коштів, не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки як зазначалося вище, станом на 14 січня 2021 року на усіх банківських рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_2 у АТ «ОТП Банк», знаходяться грошові кошти у таких розмірах: 5,63 доларів США; 10,02 Євро; 103 грн 49 коп., що не може вважатися значною сумою. 
Доказів того, що відповідач має грошові кошти на інших рахунках в інших фінансових установах, позивачка суду не надала. Не містять таких даних і матеріали справи.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд помилково вважав, що на утриманні відповідача перебувають непрацездатні батьки, не заслуговують на увагу, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи.
Відповідно ст.51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Ця моральна норма була спочатку зафіксована на конституційному рівні, а потім знайшла своє відображення в Сімейному кодексу України.
Згідно з ч.1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону.
Як зазначалося вище, батьками відповідача є: батько - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та мати - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які є особами пенсійного непрацездатного віку. Батько відповідача є онкохворим, що, відповідно, вимагає значних коштів на його лікування.
Тому з урахуванням наведених вище вимог закону відповідач ОСОБА_2 має імперативний обов`язок утримувати своїх непрацездатних батьків.
Доводи апеляційної скарги про те, що при визначені розміру аліментів судом першої інстанції не враховано, що неповнолітній ОСОБА_3 навчається на платній основі, вартість його навчання за один місяць, без урахування вартості харчування, становить                8 050 грн 00 коп.,  колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказані доводи стосуються понесення  додаткових витратах на дитину, що є самостійним предметом спору відповідно до положень ч.1 ст. 185 СК України, якою передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). 
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому це рішення відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,  
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шеремета Олексія Олексійовича  - відхилити.
Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15лютого 2021 року залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
Головуючий 
 
Судді: