УХВАЛА
про повернення касаційної скарги

19 серпня 2021 року 
м. Київ
справа № 420/13114/20
адміністративне провадження № К/9901/30061/21 

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Коваленко Н.В., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

В листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо призначення та перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати з 01 липня 2000 року по 28 травня 2009 року в нульовому значенні протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити, нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 , із зарахуванням до страхового стажу без урахування заробітної плати періоду з 01 липня 2000 року по 28 травня 2009 року з 29 жовтня 2012 року, з урахуванням проведених виплат з моменту призначення пенсії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2021 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року   скасовано. Прийнято у справі нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо призначення та перерахунку пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням заробітної плати з 01 липня 2000 року по 28 травня 2009 року в нульовому значенні.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити, нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 , із зарахуванням до страхового стажу без урахування заробітної плати періоду з 01 липня 2000 року по 28 травня 2009 року з 11 лютого 2020 року, з урахуванням проведених виплат з моменту призначення пенсії.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою. 

Згідно із відміткою поштового штемпеля на конверті касаційна скарга направлена до Верховного Суду 10 серпня 2021 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження.

За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі. 

Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, Верховний Суд виходить із такого.

Справу в суді першої інстанції розглянуто за правилами загального позовного провадження.

Спірні правовідносини у цій справі виникли у зв`язку із призначенням та перерахунком пенсії позивачу, з урахуванням заробітної плати з 01 липня 2000 року по 28 травня 2009 року в нульовому значенні.

Відповідно до частини першої   статті 328 КАС України   учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Імперативними приписами частини четвертої   статті 328 КАС України   встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою   статті 353 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини другої   статті 330 КАС України   у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)   статтею 328 цього Кодексу   підстави (підстав).

Із системного аналізу наведених положень процесуального закону можна зробити висновок, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій   статті 328 КАС України та прийнятих в порядку загального позовного провадження, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої   статті 328 КАС України   як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

При цьому, доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у таких справах, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Підставами касаційного оскарження скаржник зазначає підпункти «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Вказані підстави скаржник мотивує тим, що справа має виняткове значення для скаржника та стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. 

Посилання скаржника на те, що справа становить виняткове значення та стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, Суд оцінює критично, оскільки розгляд справи здійснювався в порядку загального позовного провадження, а обґрунтування вказаних підстав є доцільним у випадку, якщо касаційна скарга подається на судове рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження. 

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені   статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої   статті 332 КАС України   касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Керуючись статтями 169, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, - повернути особі, яка її подала.

2. Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.  

Суддя                                                                                                               Н.В. Коваленко