ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 липня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/16852/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 
у справі № 160/16852/20 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,- 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача №000112513090436 від 14.09.2018, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у загальному розмірі 31357,29 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, при прийнятті контролюючим органом оскаржуваного податкового повідомлення-рішення враховано застарілі відомості щодо загальної площі об`єкта оподаткування. Позивач зауважує, що з 22.10.2007 у його власності знаходяться нежитлові приміщення загальною площею 15,1 кв.м. та 24.07.2020 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений відповідний запис, яким загальну площу приміщення виправлено з 637,3 кв.м. на 15.1 кв.м.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 провадження у справі закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.
Суд виходив з того, що позивач вже звертався до суду  з позовом про оскарження податкового повідомлення-рішення №000112513090436 від 14.09.2018, у межах справи №  160/7602/19 судом прийнято рішення суду від 10.10.2019, яке набрало законної сили, про відмову в задоволенні позову. 
Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції від 15.03.2021, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Скаржник зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що у межах справи №  160/7602/19 заявлено зовсім інші підстави позову.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Виходячи з аналізу зазначеної норми, позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами, а також  обставинами і нормами права, які дозволяють особі звернутись до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
Закриваючи провадження у цій справі, суд першої інстанції, з посиланням на справу  №  160/7602/19, виходив із того, що позивач вже звертався до суду до одного й того самого відповідача з тим самим предметом  та з тих самих підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що у цій справі та справі №  160/7602/19, на яку послався суд у оскарженій ухвалі, дійсно є спір між тими самими сторонами, з тим самим предметом: як у цій справі, так і у справі № №  160/7602/19 ОСОБА_1 просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача №000112513090436 від 14.09.2018.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 у справі №  160/7602/19, залишеним без змін постановою Третього апеляційного  адміністративного суду від 06.02.2020, в задоволенні позову відмовлено. 
У справі №  160/7602/19 позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що при визначенні суми податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у загальному розмірі 31357,29 грн.,  контролюючий орган виходив з помилкових висновків, що нерухоме майно, яке належить позивачу, є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Позивач, як зазначено в постанові Третього апеляційного  адміністративного суду від 06.02.2020 у справі № 160/7602/19, не заперечує проти встановлених судом у справі  №  160/7602/19 обставин, що позивачеві на праві власності належать об`єкти нежитлової нерухомості: нежитлові розміщення літ. А-22, А2-1 у цокольному поверсі частина нежитлового приміщення № 7001 поз. 1-18 загальною площею 955,9 кв.м., літ. А-22, А2-1 у підвалі частина нежитлового приміщення № 7001 поз. 19-34 загальною площею 650,5 кв.м., літ. А-22, А2-1 на другому поверсі нежитлове приміщення  № 2001 поз. 1-14, загальною площею 951,5 кв.м., літ. А1-6  нежитлові приміщення № 2002, 3002, 4006, 5002, 6002, 7002, № VIII, розташовані на першому, другому, третьому, четвертому, п`ятому, шостому поверсі та надбудові, загальною площею 954,9 кв.м, в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову у цій справі № 160/16852/20 позивач зазначає, що відповідачем помилково визначено суму податкового зобов`язання щодо об`єкту оподаткування нежитлових приміщень поз.2, 13 в будівлі комерційного призначення з торговими приміщеннями та автопаркінгом літ.А-7 на І поверсі, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , які належать позивачу, але у зв`язку з тим, шо загальна площа вищезазначених приміщень складає 15,1 кв.м., а не  637,3 кв.м.
Отже, вказує, що підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №000112513090436 від 14.09.2018 стали помилкові дані в інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.  
Таким чином, спірним у справі №  160/7602/19 та у справі № 160/16852/20 є питання правомірності висновків контролюючого органу про визначення сум податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (предмет спору), втім підстави для визнання оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №000112513090436 від 14.09.2018 у цих справах є різними, оскільки у справі № 160/16852/20 позивач посилається на обставини, які не були і не могли бути покладені в основу позову у справі №  160/7602/19, а саме: внесення 24.07.2020 в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно запису щодо належного позивачеві нерухомого майна. 
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що спір у межах даної справи і спір у справі №  160/7602/19 пов`язані підставами виникнення.
Наведене вище виключає можливість застосування наслідків, встановлених п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, у зв`язку з чим  суд апеляційної інстанції  дійшов висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду відповідно до ст.320 КАС України. 
Керуючись ст.ст. 311, 315, 320, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 у справі № 160/16852/20 скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко