Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 року                                                         м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю секретаря судового засідання Міщук Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 30 липня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,- 

в с т а н о в и в : 

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 30 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього  адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі  однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Не погодившись із постановою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. 
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи,  не надав належної оцінки змісту протоколу та наявним в матеріалах справи доказам, які не відповідають встановленим обставинам та вимогам законодавства. Вказує на неналежне оформлення працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки у ньому зазначено факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, з чим він не погоджується, адже дана обставина не підтверджується матеріалами справи та відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції. Наголошує на порушенні останніми порядку огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, так як на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції видно лише одного свідка, а використаний газоаналізатор відсутній у переліку дозволених спеціальних технічних засобів для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Крім того, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння був підписаний свідком до встановлення факту алкогольного сп`яніння газоаналізатором, що підтверджується вищезазначеним відеозаписом. Заперечує щодо письмових пояснень свідків, які не
_______________________________________________________________________________________________________________________  
Справа № 569/15442/21                                                                                                         Суддя в суді І інстанції – Наумов С.В. 
Провадження № 33/4815/672/21                                                                                 Суддя в апеляційній інстанції  –  Шимків С.С.   були допитані судом першої інстанції та вважає, що вина у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні недоведена належними та допустимими доказами. 
       Просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. 
       Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи та працівників поліції, які безпосередньо оформляли матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.
Судом встановлено, що 15 липня 2021 року о 20 год. 43 хв., в м. Рівне на вул. Кн. Острозького, 2-Б, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Opel Omega, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9(а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Drager Alcotest 6820" у присутності двох свідків – ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. Результат огляду становить 2,33 проміле, що підтверджується тестом газоаналізатора № 1522, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відповідними письмовими поясненням свідків.
Підстав ставити під сумнів об`єктивність та неупередженість залучених свідків судом не встановлено.
Пояснення отримані у встановленому законом порядку, передбаченими способами та засвічені власноручними підписами цих осіб.
ОСОБА_1 не заперечував щодо результатів проведеного огляду.
Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі не проводився. 
Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження ОСОБА_1 цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.
Покликання апелянта на те, що свідки не допитувалися місцевим судом не заслуговують на увагу, оскільки положення ст. 266 КУпАП не вимагають обов`язкового залучення свідків для проведення огляду водія на стан сп`яніння у разі здійснення його відеофіксації, що було здійснено працівниками поліції.
У зв`язку із зазначеним, неспроможними є покликання апелянта на те, що свідок підписує акт огляду на стан алкогольного сп`яніння до встановлення цього факту за допомогою газоаналізатора.
Також необґрунтованим є твердження  ОСОБА_1 щодо неправомірності застосування працівниками поліції газоаналізатора "Drager Alcotest 0261", оскільки фактично огляд проводився за допомогою законодавчо дозволеного газоаналізатора "Drager Alcotest 6820", а "0261" являється номером цього приладу.
Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №196952 від 15.07.2021 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , тестом № 1522 газоаналізатора "Drager Alcotest 6820", зобов`язанням про його відсторонення від керування транспортним засобом та відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції. 
Таким чином, факт скоєння вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою.
Підстав вважати їх недопустимими апеляційний суд не вбачає.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
ОСОБА_1 , не зважаючи на загально прийняті норми поведінки та співжиття у суспільстві, вчинив грубе порушення правил дорожнього руху. Він, як водій повинен був розуміти існуючі додаткові обмеження щодо вживання спиртних напоїв особами, які здійснюють керування транспортними засобами, однак знехтував та проігнорував такими обмеженнями.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Застосовуючи такий вид адміністративного стягнення, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, як штраф з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік, суд першої інстанції враховував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників.
Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130,  ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 30 липня 2021 року – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського
апеляційного суду                                                         Шимків С.С.