ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
20 вересня 2021 року           справа №360/765/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),
суддів Казначеєва Е.Г., Сіваченка І.В., 
за участю секретаря судового засідання Сухова М.Є.,
представника відповідача Шалати С.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Луганської обласної прокуратури на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року по справі №360/765/21  (суддя 1-ї інстанції Захарова О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Луганської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування пунктів наказів, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                  ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу керівника Луганської обласної прокуратури Прибіги М.С. від 23.11.2020 № 1903к в частині невиплати премії прокурору Троїцького відділу Старобільської місцевої прокуратури ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу виконуючого обов`язки керівника Луганської обласної прокуратури ОСОБА_2 від 24.12.2020 № 2052к в частині невиплати премії прокурору Троїцького відділу Старобільської місцевої прокуратури ОСОБА_1 ;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову премію в розмірі 75 відсотків до встановленого місячного фонду оплати праці за листопад 2020 року;
-зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову премію в розмірі 325 відсотків до встановленого місячного фонду оплати праці за грудень 2020 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до інформації Луганської обласної прокуратури від 28.01.2021 керівником обласної прокуратури з метою заохочення працівників прокуратури області та з нагоди свята - Дня працівника прокуратури України, видано наказ, відповідно до якого виплачена одноразова премія у розмірі 75 відсотків до встановленого фонду оплати праці (без щомісячної премії). 
24.12.2020 видано наказ  про заохочення працівників прокуратури області та з нагоди новорічних державних свят, про виплату в грудні 2020 прокурорам місцевих прокуратур Луганської області грошової премії у розмірі 325 відсотків до встановленого місячного фонду оплати праці (без щомісячної премії).
Крім того, пункт 2 зазначених вище наказів (від 23.11.2020 та від 24.12.2020)  прийнято рішення не виплачувати зазначені премії працівникам органів прокуратури, які мають незняті дисциплінарні стягнення, щодо яких прийнято рішення про відсторонення від виконання службових обов`язків чи накладене адміністративне стягнення за правопорушення, пов`язане з корупцією, а також працівникам, які є підозрюваними чи обвинуваченими у скоєні кримінальних правопорушень, серед яких визначений і позивач.
Між тим, таке позбавлення премії є протиправним, оскільки в наказах відсутня жодна з підстав, яка б відповідала критерію для позбавлення позивача одноразової премії за листопад - грудень 2020 року у розумінні пункті 9 розділу І Положення, оскільки ні у листопаді, ні у грудні 2020 року позивача не було притягнуто до дисциплінарної відповідальності і у цей період відсутня дія іншого дисциплінарного стягнення.
Накази, в частині, що стосується порушення прав позивача на оплату праці у вигляді премії, як складової частини заробітної плати, гарантованого статтею 43 Конституції України та статтею 81 ЗУ «Про прокуратуру», прийняті з порушенням, тому підлягають скасуванню.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано пункт 2 наказу Луганської обласної прокуратури від 23.11.2020 № 1903к в частині невиплати премії прокурору Троїцького відділу Старобільської місцевої прокуратури ОСОБА_1 .
Визнано протиправним та скасовано пункт 2 наказу Луганської обласної прокуратури від 24.12.2020 № 2052к в частині невиплати премії прокурору Троїцького відділу Старобільської місцевої прокуратури ОСОБА_1 .
Зобов`язано Луганську обласну прокуратуру нарахувати та виплатити позивачу грошову премію в розмірі 75 відсотків до встановленого місячного фонду оплати праці (без премії) за листопад 2020 року.
Зобов`язано Луганську обласну прокуратуру нарахувати та виплатити ОСОБА_1   грошову премію в розмірі 325 відсотків до встановленого місячного фонду оплати праці (без премії) за грудень 2020 року.
Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти  постанову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.
Обґрунтування апеляційної скарги.
Підстави і порядок преміювання прокурорів визначаються Положенням про преміювання працівників органів прокуратури, Національної академії прокуратури України та членів Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, затвердженим наказом Генерального прокурора України від 09.08.2017 № 234 (далі - Положення).
Система преміювання працівників органів прокуратури включає два види премій: щомісячну (за результатами роботи) і можливу одноразову (з метою заохочення, з нагоди свят тощо). Накази, які оскаржує позивач,  стосуються виплати працівникам саме одноразової премії.
При цьому, визначення розміру і виплата одноразової премії, передбаченої пунктом 8 розділу І Положення, є дискреційними повноваженнями Генерального прокурора, керівника обласної прокуратури щодо кожного конкретного працівника.
Тобто, одноразове преміювання працівників прокуратури є правом керівника, а не його обов`язком, розмір премій встановлюється для кожної особи в індивідуальному порядку, виходячи з рівня виконання нею службових обов`язків, дотримання трудової та виконавчої дисципліни, а також інших чинників. 
При вирішенні питання щодо невиплати позивачу одноразових премій, згідно спірних наказів керівником обласної прокуратури взято до уваги притягнення позивача до кримінальної відповідальності, а саме повідомлення останньому про підозру у скоєнні кримінального правопорушення.
В судовому засідання представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги. 
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу,  перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановив наступне.
Фактичні обставини справи.
ОСОБА_1 працює на посаді прокурора Троїцького відділу Старобільської місцевої прокуратури (арк. спр. 10).
Позивач є обвинуваченим у кримінальному провадженні № 52017000000000620 за обвинувальним актом від 14.09.2017 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 328 КК України, та на даний час обвинувальний акт перебуває на розгляді в Сватівському районному суді Луганської області (арк. спр. 85 - 100, 101).  
Наказом Луганської обласної прокуратури від 23.11.2020 № 1903к за сумлінне ставлення до виконання службових обов`язків та з нагоди свята - Дня працівника прокуратури премійовано у листопаді 2020 року працівників Луганської обласної прокуратури, прокурорів місцевих прокуратур Луганської області  (крім прокурорів обласної прокуратури та державних службовців) у розмірі 75 відсотків до встановленого місячного фонду оплати праці (без премії) (арк. спр. 18-19).
Згідно з пунктом 2 наказу Луганської обласної прокуратури від 23.11.2020 № 1903к зазначена премія не виплачується працівникам органів прокуратури, які мають незняті дисциплінарні стягнення, щодо яких прийнято рішення про відсторонення від виконання службових обов`язків чи накладене адміністративне стягнення за правопорушення, пов`язане з корупцією, а також працівникам, які є підозрюваними чи обвинуваченими у скоєнні кримінальних правопорушень, а саме ОСОБА_1 - прокурору Троїцького відділу Старобільської місцевої прокуратури (обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення).
Наказом Луганської обласної прокуратури від 24.12.2020 № 2052к за сумлінне ставлення до виконання службових обов`язків, з метою заохочення працівників за ініціативність у роботі та з нагоди новорічних державних свят, прийнято рішення про виплату в грудні 2020 року працівникам Луганської обласної прокуратури, прокурорам місцевих прокуратур Луганської області  (крім прокурорів обласної прокуратури та державних службовців) грошову премію, зокрема усім прокурорам місцевих прокуратур - 325% до встановленого місячного фонду оплати праці (без премії) (арк. спр. 16-17).
Згідно з пунктом 2 наказу Луганської обласної прокуратури від 24.12.2020 № 2052к премія не виплачується працівникам органів прокуратури, які мають незняті дисциплінарні стягнення, щодо яких прийнято рішення про відсторонення від виконання службових обов`язків чи накладене адміністративне стягнення за правопорушення, пов`язане з корупцією, а також працівникам, які є підозрюваними чи обвинуваченими у скоєнні кримінальних правопорушень, а саме ОСОБА_1 - прокурору Троїцького відділу Старобільської місцевої прокуратури (обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення).
Вважаючи протиправними накази відповідача від 23.11.2020 № 1903к та від 24.12.2020 № 2052к в частині позбавлення його премії за листопад 2020 року та грудень 2020 року, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що позбавлення позивача одноразової премії у листопаді 2020 року та грудні 2020 року було здійснено відповідачем без визначених законом підстав і в порушення установленого порядку преміювання працівників органів прокуратури, а тому накази є протиправними і підлягають скасуванню в цій частині.
Оцінка суду.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також система прокуратури України визначені Законом України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру».
Відповідно до частини другої статті 81 Закону України «Про прокуратуру» заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: 
1) вислугу років;
2) виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством.
Преміювання прокурорів здійснюється в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.
Частиною другою статті 8 Закону України від 24.03.1995 № 108/95-ВР «Про оплату праці» визначено, що  умови та розміри оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з державного бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України.
На виконання вищевказаної норми Кабінетом Міністрів України 31.05.2012 прийнято постанову № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» (далі - Постанова № 505).
Згідно підпункту 2 пункту 2 Постанови № 505 керівникам органів прокуратури у межах затвердженого фонду оплати праці надано право здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи, а також з нагоди державних, професійних свят та ювілейних дат у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці. Конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників визначаються у положенні про преміювання.
Наказом Генерального прокурора від 03 липня 2020 року № 313 (далі – Наказ №313) затверджено Положення про преміювання працівників органів прокуратури, директора та заступника директора Тренінгового центру прокурорів України».
На підставі пункту 2 Наказу №313 преміювання працівників органів прокуратури регіональних, місцевих, військових прокуратур до їх переведення до обласних, окружних та спеціалізованих (на правах обласних та окружних) прокуратур здійснюється згідно з Положенням про преміювання працівників органів прокуратури, Національної академії прокуратури України та членів Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 09.08.2017 № 234, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 19.08.2017 за   № 1028/30896 ( далі – Положення №234)
Згідно пункту 2 розділу І Положення №234 преміювання працівників (…) місцевих прокуратур (…) здійснюється щомісяця пропорційно до відпрацьованого часу в межах фонду преміювання, затвердженого в кошторисах, та економії фонду оплати праці.
На підставі пункту 3 розділу І Положення №234 премії виплачуються працівникам (…) на підставі наказів (…) керівників регіональних прокуратур.
Як визначено пунктом 4 розділу І Положення №234 розмір премій визначається відповідно до об`єктивної оцінки роботи працівника, члена Комісії та їх особистого внеску в загальні результати роботи у відсотках до посадового окладу або місячної заробітної плати працівника (крім доплат за виконання обов`язків тимчасово відсутніх працівників та за виконання обов`язків тимчасово відсутнього керівника) і члена Комісії.
Відповідно до пункту 6 розділу І Положення №234 у разі несвоєчасного або неякісного виконання завдань, погіршення ефективності роботи і порушення трудової дисципліни премія виплачується в меншому розмірі або не виплачується взагалі.
Згідно пункту 7 розділу І Положення №234 премія не виплачується працівникам:
за місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення;
за час відпусток, тимчасової непрацездатності та в інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться, виходячи з розміру середньої заробітної плати;
на час відсторонення від посади в порядку, передбаченому статтями 154-158 Кримінального процесуального кодексу України;
на час відсторонення від виконання службових повноважень у порядку, передбаченомуЗаконом України «Про запобігання корупції»;
при звільненні з роботи в місяці, за який здійснюється преміювання, за винятком виходу на пенсію, звільнення за станом здоров`я, відрядження для роботи у Кваліфікаційно-дисциплінарній комісії прокурорів, Національній академії прокуратури України чи в інших органах у визначених законом випадках, у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, скороченням чисельності або штату працівників, у порядку переведення на інше місце роботи, а також у разі застосування заборони, передбаченої Законом України «Про очищення влади».
Таким чином, вищезазначеними положеннями врегульовано підстави виплати щомісячної премії та випадки, коли щомісячна премія не виплачується або виплачується в меншому розмірі.
Матеріали справи свідчать, що спірними наказами, позивача позбавлено одноразової премії, підстави та порядок виплати якої визначені пунктами 8-9 розділу І Положення № 234.
Згідно пункту 8 розділу І Положення № 234 з метою заохочення працівників за ініціативність у роботі, сумлінне виконання службових обов`язків та з нагоди державних, професійних свят і ювілейних дат може виплачуватися одноразова премія, розмір якої визначається Генеральним прокурором, керівниками регіональних прокуратур, ректором Національної академії прокуратури України в кожному конкретному випадку, у межах коштів, передбачених на преміювання у кошторисах, та економії фонду оплати праці.
На підставі пункту 9 розділу І Положення №234 виплата премій, передбачених пунктом 8 цього розділу, не проводиться працівникам, притягнутим до дисциплінарної відповідальності, протягом строку дії дисциплінарного стягнення.
Як визначено пунктом 10 розділу І Положення №234 загальними критеріями оцінки роботи працівників є:
сумлінне виконання службових обов`язків;
своєчасне та якісне виконання завдань і доручень керівників органів прокуратури, Національної академії прокуратури України, голови Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів;
дотримання трудової дисципліни.
Отже, одноразова  премія як складова, в цьому випадку, заробітної плати прокурора, не є обов`язковою, беззастережною виплатою, яка підлягає нарахуванню і виплаті кожному прокурору за підсумками місяця (як-от посадовий оклад чи надбавка за вислугу років).
Встановлення одноразової премії є правом, а не обов`язком керівника, і її розмір залежить від особистого внеску прокурора в загальний результат служби та виплачується у межах коштів, передбачених на преміювання у кошторисах, та економії фонду оплати праці.
Невиплата одноразової премії  може застосовуватися за наявності відповідного обґрунтування та підстав, визначених Положенням №234.
Згідно з пунктом 1 розділу II Положення № 234 бухгалтерські служби обраховують середньовизначений розмір премії у відсотках і не пізніше 17 числа кожного місяця доводять його до відома кадрових підрозділів відповідних органів прокуратури, Національної академії прокуратури України, голови Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.
Пунктом 2 цього розділу передбачено, що щомісяця, до 17 числа, перший заступник або заступник Генерального прокурора, перші заступники або заступники керівників регіональних прокуратур, перший проректор чи проректор Національної академії прокуратури України, які згідно з розподілом обов`язків відповідають за організацію бухгалтерських служб, погоджують відповідно з Генеральним прокурором, керівниками регіональних прокуратур, ректором Національної академії прокуратури України середньовизначений розмір виплати, який спрямовується на преміювання працівників.
Відповідно до пункту 3 розділу II Положення № 234 в разі неналежного виконання працівниками, членами Комісії службових обов`язків, що зумовлює невиплату премії або її виплату в меншому розмірі, перший заступник та заступники Генерального прокурора, керівники самостійних структурних підрозділів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, Національної академії прокуратури України, а також голова Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, керівники місцевих прокуратур складають рапорти з обґрунтуванням підстав та відсотка, на який пропонується зменшити розмір премії. Рапорт про невиплату премії або її виплату в меншому розмірі погоджується з відповідними заступниками Генерального прокурора, керівниками регіональних прокуратур, ректором Національної академії прокуратури України і до 18 числа кожного місяця передається до кадрового підрозділу. Мотивовані пропозиції про невиплату премії або її виплату в меншому розмірі доводяться до відома працівників відповідної прокуратури, Національної академії прокуратури України, членів Комісії.
Згідно з пунктом 4 розділу II Положення № 234 на підставі цих пропозицій кадровими підрозділами, Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів готуються проекти відповідних наказів про виплату середньовизначеного розміру премії із зазначенням працівників, членів Комісії, яким премія виплачується в меншому розмірі чи не виплачується взагалі.
Пунктом 5 цього розділу передбачено, що відповідні накази доводяться до відома працівників, членів Комісії, яким премія виплачується в меншому розмірі чи не виплачується взагалі.
Отже, премія прокурору місцевої прокуратури виплачується в меншому розмірі або не виплачується повністю за вмотивованою пропозицією керівника місцевої прокуратури, оформленою рапортом, погодженим з керівником регіональної прокуратури. На підставі узгоджених пропозицій кадровими підрозділами чи кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів формуються накази щодо виплати премії у меншому розмірі або невиплати премії взагалі, з якими в обов`язковому порядку ознайомлюють працівників.
В порушення пункту 3 розділу ІІ Положення № 234 керівником місцевої  прокуратури не складався рапорт із обґрунтуванням підстав невиплати позивачу грошової премії у листопаді 2020 року та у грудні 2020 року та, відповідно, відсутнє погодження рапорту про невиплату премії з керівником регіональної прокуратури.
Твердження  відповідача, що Положення № 234 розповсюджується на порядок виплати щомісячної премії, тому пропозиції керівника місцевої прокуратури, оформленої рапортом, погодженим з керівником регіональної прокуратури при виплаті одноразової премії не потребується, судом відхиляється, оскільки виключно розділом ІІ Положення № 234 визначений порядок преміювання прокурорів, який є загальним для застосування як при здійсненні щомісячного преміювання прокурорів, так і одноразовому преміюванні. Будь-яких виключень при здійсненні одноразового преміювання Положення № 234 не містить, відтак при виплаті одноразової премії мають застосовуватися  загальні положення пунктів 2-5 розділу ІІ Положення № 234.
В пункті 2 наказу від 23.11.2020 № 1903к та пункті 2 наказу від 24.12.2020 № 2052к вказано, що премія не виплачується позивачу, оскільки останній обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення.
Визначена відповідачем в пункті 2 оскаржуваних наказів  підстава для невиплати позивачу одноразової премії - наявність обвинувачення у скоєнні кримінального правопорушення ані Порядком № 234, ані іншими нормативно-правовими актами, які регулюють питання преміювання працівників прокуратури, не передбачена.
Наказом Генерального прокурора від 30.10.2020 № 503 «Про затвердження Тимчасового положення про систему оцінювання якості роботи прокурорів та преміювання прокурорів» визначено порядок оцінювання якості роботи прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласних, окружних, спеціалізованих (на правах обласних та окружних) прокуратур, а також підстави і порядок їх преміювання за результатами такого оцінювання (надалі - Тимчасове положення).
Пунктом 3.7 пункту 3 Тимчасового положення визначено, що виплата премії не проводиться прокурорам, притягнутим до дисциплінарної відповідальності, відстороненим від посад за рішенням суду в межах кримінального провадження або у зв`язку із здійсненням провадження про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.
Тимчасове положення містить таку підставу для невиплати премії прокурору як відсторонення від посади за рішенням суду в межах кримінального провадження, а не наявність у прокурора обвинувачення у скоєнні кримінального правопорушення.
Однак у спірних правовідносинах норми Тимчасового положення не можуть бути застосовними, оскільки пунктом 2 наказу Генерального прокурора від 30.10.2020 № 503, яким затверджене Тимчасове положення, визначено, що преміювання прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів до їх переведення до окружних і спеціалізованих (на правах окружних) прокуратур здійснюється згідно з Положенням про преміювання працівників органів прокуратури, Національної академії прокуратури України та членів Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 09.08.2017 № 234, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 19.08.2017 за № 1028/30896.
Позивач на дату прийняття відповідачем спірних наказів не був переведений до окружної прокуратури за наслідками проведення атестації прокурорів місцевих прокуратур та також вказаний Тимчасовий порядок регулює порядок преміювання за результатами оцінювання якості роботи прокурора окружної прокуратури за календарний рік.
Отже, чинним законодавством визначено вичерпний перелік підстав для невиплати  премії, серед яких відсутня така підстава для невиплати премії як обвинувачення чи підозра у скоєнні кримінального правопорушення.
Суд відхиляє доводи відповідача, що преміювання працівників прокуратури є правом керівника, а не його обов`язком, оскільки таке право керівника повинно бути реалізовано не на власний розсуд, а з урахуванням пункту 9 розділу І Положення № 234, яким чітко визначено підстави, за наявності яких виплата одноразової премії працівнику прокуратури не проводиться.
Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позбавлення позивача одноразової премії у листопаді 2020 року та грудні 2020 року було здійснено відповідачем без визначених законом підстав і в порушення установленого порядку преміювання працівників органів прокуратури, а тому накази керівника Луганської обласної прокуратури від 23.11.2020 № 1903к та від 24.12.2020 № 2052к в частині пункту 2, якими позбавлено ОСОБА_1 одноразової премії у листопаді 2020 року та грудні 2020 року є протиправними, а тому підлягають скасуванню в цій частині.
Згідно з частиною другою статті 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду може здійснюватися судом в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Щоб бути ефективним в сенсі статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод засіб захисту має бути спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваного порушення.
У пункті 75 рішення Європейського суду з прав людини від 5 квітня 2005 року у справі «Афанасьєв проти України» (заява № 38722/02) суд зазначає, що засіб захисту, котрий вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним», як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.
Відповідачем у пункті 1 наказу від 23.11.2020 № 1903к визначено виплатити за листопад 2020 року всім працівникам місцевих прокуратур Луганської області (крім прокурорів обласної прокуратури та державних службовців) грошову премію у розмірі 75 відсотків до встановленого місячного фонду оплати праці (без премії) (арк. спр. 18).
Відповідно до пункту 1 наказу Луганської обласної прокуратури від 24.12.2020               № 2052к визначений розмір премії, передбачений для всіх прокурорів місцевих прокуратур у розмірі 325 відсотків до встановленого місячного фонду оплати праці (без премії) (арк. спр. 16-17).
Відтак, єдиним законним рішенням відповідача у спірних правовідносин повинно бути нарахування позивачу премії в розмірі, передбаченому пунктом 1 наказу від 23.11.2020 № 1903к та пунктом 1 наказу від 24.12.2020 № 2052к для всіх прокурорів місцевих прокуратур.
Зазначене рішення в спірній ситуації за умови встановлення судом відсутності підстав для позбавлення позивача премії свідчить про безальтернативність поведінки відповідача та виключає його дискреційні повноваження при виконанні даного судового рішення.
Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, але можливість обрати з двох або більш альтернатив, кожна з яких є законною. У разі, коли законом передбачено єдиний можливий варіант поведінки адміністративного органу, але він діє в іншій спосіб, аніж той, що передбачено законом, мова про дискрецію не йде, в такому випадку порушено принцип законності як складової принципу Верховенства права. Слід зауважити, що межі судового контролю за рішеннями та діями адміністративного органу дозволяють оцінити їх за критеріями, визначеними КАС України, у тому числі у розрізі висвітленої проблематики.
Так, за відсутністю підстав для позбавлення позивача одноразової премії позивач підпадає під дію пункту 1 наказу про преміювання від 23.11.2020 № 1903к, згідно з яким визначений розмір премії, передбачений для всіх прокурорів місцевих прокуратур становить 75 відсотків, що своєю чергою зумовлює обов`язок відповідача здійснити нарахувати і виплатити позивачу грошову премію  у вказаному розмірі за листопад 2020 року. Так само, за наказом про преміювання в грудні 2020 року від 24.12.2020 № 2052к визначений розмір премії, передбачений для всіх прокурорів місцевих прокуратур становить 325 відсотків до встановленого місячного фонду оплати праці (без премії), відповідно позивач має право на отримання грошової премії у вказаному розмірі, як і всі інші премійовані прокурори місцевих прокуратур.
Отже, є обґрунтованими та підлягають задоволенню вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу грошову премію в розмірі 75 відсотків до встановленого місячного фонду оплати праці (без премії) за листопад 2020 року та в розмірі 325 відсотків до встановленого місячного фонду оплати праці (без премії) за грудень 2020 року.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Відповідно до статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Луганської обласної прокуратури на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року по справі №360/765/21 – залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року по справі №360/765/21 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 20 вересня  2021 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено 20 вересня 2021 року.

Головуючий суддя                                                                                 І.Д. Компанієць

Судді                                                                                                 Е.Г. Казначеєв

                                                                                                                   І.В. Сіваченко