Ухвала
Іменем України
20 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 756/4855/17
провадження № 51-7121км18
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                          ОСОБА_1 ,
суддів                                                                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання                          ОСОБА_4 ,
прокурорів                                                              ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників                                                              ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_11 про відвід захисника ОСОБА_10 ,
встановив:
У судовому засіданні захисник ОСОБА_11 заявив відвід захиснику ОСОБА_10 . Вважає участь цього захисника у кримінальному провадженні незаконною і такою, що порушує інтереси ОСОБА_14 , та заперечує проти здійснення ним захисту через незабезпечення, на його думку, належного захисту ОСОБА_14 . Крім цього, адвокат ОСОБА_11 вважає, що ОСОБА_10 також не може здійснювати захист у цьому кримінальному провадженні, оскільки у нього відсутні повноваження. Посилається на те, що він тимчасово зупиняв адвокатську діяльність та нового доручення Центр із надання безоплатної вторинної правової допомоги йому не надав.
Заслухавши позицію учасників судового провадження, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи, викладені в заяві про відвід, колегія суддів вважає, що подана заява про відвід задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст. 78 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) захисником не має права бути особа, яка брала участь у цьому ж кримінальному провадженні як слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач. Особа не має права брати участь у цьому ж кримінальному провадженні як захисник або представник також у випадках: 1) якщо вона у цьому провадженні надає або раніше надавала правову допомогу особі, інтереси якої суперечать інтересам особи, яка звернулася з проханням про надання правової допомоги; 2) зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю (зупинення дії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю або його анулювання) в порядку, передбаченому законом; 3) якщо вона є близьким родичем або членом сім`ї слідчого, прокурора, потерпілого або будь-кого із складу суду.
Заявлений відвід захиснику ОСОБА_10 не містить належних та достовірних даних, які б свідчили про наявність таких підстав відводу, що передбачені зазначеною нормою кримінального процесуального закону.
Крім того, статтями 23, 24 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» (далі – Закон) передбачено підстави та порядок припинення надання безоплатної вторинної правової допомоги, а також підстави та порядок заміни адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.
Так, згідно з ч. 1 ст. 23 Закону надання безоплатної вторинної правової допомоги припиняється за рішенням Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у разі, якщо: 1) особою подано неправдиві відомості з метою віднесення її до однієї з категорій осіб, які мають право на безоплатну вторинну правову допомогу; 2) обставини чи підстави, за наявності яких особа була віднесена до однієї з категорій осіб, передбачених ст. 14 цього Закону, припинили своє існування; 3) особа користується захистом іншого захисника або залучила іншого представника у справі, за якою їй призначено захисника чи представника відповідно до цього Закону; 4) особа використала всі національні засоби правового захисту у справі; 5) особа, яка отримує безоплатну вторинну правову допомогу, оголошена в розшук у кримінальному провадженні; 6) особа, яка отримує безоплатну вторинну правову допомогу, визнана безвісно відсутньою або оголошена померлою.
Відповідно до ч. 2 ст. 24 Законуадвоката Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, який надає безоплатну вторинну правову допомогу, може бути замінено на адвоката такого центру за рішенням Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у разі: 1) хвороби, повної або часткової втрати працездатності, смерті адвоката або працівника Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги; 2) неналежного виконання адвокатом своїх зобов`язань за умовами договору; 3) відмови адвоката або працівника Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від виконання доручення/наказу Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги з підстав, передбачених законом; 4) зміни підсудності провадження або справи чи підслідності кримінального правопорушення; 5) припинення дії договору про надання безоплатної вторинної правової допомоги; 6) неналежного надання безоплатної вторинної правової допомоги працівником Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги; 7) припинення трудового договору з працівником Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги; 8) зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю; 9) виключення адвоката з Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу; 10) наявності інших підстав, передбачених законом.
Однак рішення Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про припинення надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_14 адвокатам ОСОБА_10 або його заміну на іншого адвоката в цьому кримінальному провадженні відповідно до статей 23, 24 Закону не приймалося.
Суд вважає доводи захисника ОСОБА_11 про неможливість участі адвоката ОСОБА_10 у касаційному розгляді у зв`язку з тим, що його повноваження зупинялися, необґрунтованими, оскільки останній надав Суду документи, які підтверджують відновлення ним адвокатської діяльності, а видане Центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги доручення щодо здійснення захисту за призначенням у цьому кримінальному провадженні діє до закриття кримінального провадження, закінчення останнього судового провадження з перегляду судових рішень, використання всіх національних засобів правового захисту і сьогодні є дійсним.
Таким чином, заявлений захисником ОСОБА_11 відвід не ґрунтується на вимогах ст. 78 КПК України та статей 23, 24 Закону, а отже, колегія суддів вважає, що заява про відвід задоволенню не підлягає, оскільки передбачені законом підстави у заяві відсутні.
Керуючись статтями 77, 80, 81 КПК України, Суд
постановив:
У задоволенні заявленого захисником  ОСОБА_11  відводу захиснику ОСОБА_10 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                               ОСОБА_3