ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

05 липня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 916/2928/20	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Ярош А.І.
суддів Діброви Г.І., Принцевської Н.М.,
секретар судового засідання  Молодов В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче об`єднання “СПЕЦПОЖСЕРВІС”
на рішення  Господарського суду Одеської області від 02.03.2021 року по справі №916/2928/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія “Престиж Сервіс”          
до Науково-виробничого об`єднання “Спецпожсервіс” (Товариство з обмеженою відповідальністю)
про стягнення 771 603,04 грн.,
господарський суд Одеської області, м. Одеса, просп..Шевченка, 29, суддя Степанова Л.В., повний текст складено 11.03.2021 року,

за участю представників сторін:
Від відповідача -  Досковська В.Г., Ордер ВН  № 1051118,  дата видачі : 02.07.21; Науково-виробничого об`єднання “Спецпожсервіс” (Товариство з обмеженою відповідальністю); 
Від відповідача -  Юрченко Б.В., наказ  № 19-к,  дата видачі : 10.07.18; Директор Науково-виробничого об`єднання “Спецпожсервіс” (Товариство з обмеженою відповідальністю); 
Від позивача -  Муравйов О.А., наказ  № 1,  дата видачі : 25.09.19; Директор Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія “Престиж Сервіс”; 

Товариство з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “ПРЕСТИЖ СЕРВІС” звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче об`єднання “СПЕЦПОЖСЕРВІС” про стягнення 771603,04грн.
В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “ПРЕСТИЖ СЕРВІС” посилається на неналежне виконання Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче об`єднання “СПЕЦПОЖСЕРВІС” умов укладеного між сторонами договору на виконання робіт №27/09-2019/1 від 27.09.2019р.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 02.03.2021 року у справі №916/2928/20 (Степанова Л.В.) позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “ПРЕСТИЖ СЕРВІС” до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче об`єднання “СПЕЦПОЖСЕРВІС” про стягнення 739200,04грн. – задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче об`єднання “СПЕЦПОЖСЕРВІС” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “ПРЕСТИЖ СЕРВІС” 677580,00грн. суми передплати, 10163,70грн. судового збору. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “ПРЕСТИЖ СЕРВІС” про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче об`єднання “СПЕЦПОЖСЕРВІС” 61620,04грн. відсотків за користування грошовими коштами – відмовлено.  Судові витрати у сумі 924,20грн. судового збору покладено на позивача.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції встановив, що між сторонами були складені та підписані Акт приймання виконаних будівельних робіт №1 від 31.01.2020р. на суму 244800,00грн., Акт приймання виконаних будівельних робіт №2 від 31.01.2020р. на суму 1447680,00грн., Акт приймання виконаних будівельних робіт №3 від 28.02.2020р. на суму 500640,00грн. до договору на загальну суму 2193120,00грн. Залишок коштів, які були сплачені позивачем відповідачу складають 677580,00грн.
Посилання відповідача на акти приймання-передачі виконаних робіт №1 від 30.09.2019р., №2 від 10.10.2019р., №3 від 21.10.2019р., №4 від 23.10.2019р., №5 від 28.10.2019р. судом до уваги не прийняті, оскільки вони не підписані з боку позивача. Крім того матеріали справи не містять доказів їх направлення позивачу та відповідно їх отримання позивачем. Відповідачем не надано належних доказів в підтвердження приймання позивачем робіт за актами №1 від 30.09.2019р., №2 від 10.10.2019р., №3 від 21.10.2019р., №4 від 23.10.2019р., №5 від 28.10.2019р.
Враховуючи, що роботи відповідачем згідно підписаних між сторонами актів приймання-передачі виконаних робіт №1 від 31.01.2020р. на суму 244800,00грн., №2 від 31.01.2020р. на суму 1447680,00грн. №3 від 28.02.2020р. на суму 500640,00грн. були виконані на загальну суму 2193120,00грн., а позивачем перераховано відповідачу 2870700,00грн., суд першої інстанції дійшов висновку, що залишок грошових коштів у сумі 677580,00грн. підлягають поверненню позивачу.
Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 61 620,04грн. відсотків за користування грошовими коштами, оскільки грошові кошти були перераховані відповідачу на виконання умов договору виконання робіт №27/09-2019/1 від 27.09.2019р. який не є договором позики, як передбачено ст. 1046 Цивільного кодексу України, а позивач не є Позикодавцем який має право на одержання від позичальника процентів від суми позики як передбачено ст. 1048 Цивільного кодексу України. Оскільки позовні вимоги обґрунтовані ст. ст. 1046, 1048 Цивільного кодексу України, в їх задоволенні судом відмовлено.
За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ПРЕСТИЖ СЕРВІС» до відповідача      Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «СПЕЦПОЖСЕРВІС» підлягають задоволенню в частині стягнення 677580,00грн. основного боргу, у позовних вимогах в частині стягнення 61620,04грн. відсотків за користування грошовими коштами судом відмовлено.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «СПЕЦПОЖСЕРВІС» з вказаним рішенням не погодилось та звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Одеської області від 02.03.2021 по справі №916/2928/20, та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відхилення як доказів актів приймання-передачі виконаних робіт №1 від 30.09.2019 р., №2 від 10.10.2019 р., №3 від 21.10.2019 р., №4 від 23.10.2019 р., №5 від 28.10.2019 р. оскільки вони не підписані з боку позивача, і матеріали справи не містять доказів їх направлення позивачу та відповідно їх отримання позивачем.
Апелянт наголошує, що судом не було досліджено направлення вищезазначених актів відповідачу, про направлення актів відповідачем було зазначено у відзиві на позовну заяву.
Відповідачем були направлені акти приймання-передачі виконаних робіт №1 від 30.09.2019р., №2 від 10.10.2019р., №3 від 21.10.2019р., №4 від 23.10.2019р., №5 від 28.10.2019р., та зазначені акти отримані позивачем. Про зазначене свідчить опис поштового відправлення від 04.11.2019 та зворотнє поштове повідомлення про отримання позивачем актів 08.11.2019.
Також зазначає, що апелянт не приймав участі в суді першої інстанції, оскільки не був повідомлений про розгляд справи, що зробило неможливим захищати у повному обсязі свої права. Про ухвалене рішення дізнався з ЄДР, рішення було оприлюднено 12.03.2021.
Таким чином, суд зробив невірний висновок, що станом на день розгляду справи відповідачем не надано належних доказів в підтвердження приймання позивачем робіт за актами №1 від 30.09.2019р., №2 від 10.10.2019р., №3 від 21.10.2019р., №4 від 23.10.2019р., №5 від 28.10.2019р. Оскільки судом не було прийнято до уваги зазначені акти судом було не з`ясовано обставини щодо отримання актів позивачем.
Крім того, судом не було взято до уваги, що позивачем не було направлено на адресу відповідача претензію чи зауважень щодо виконання робіт згідно договору.
До апеляційної скарги додана копія Опису вкладення у поштове відправлення на адресу ТОВ «БК «Престиж Сервіс» актів приймання-передачі виконаних робіт №1 від 30.09.2019 р., №2 від 10.10.2019 р., №3 від 21.10.2019 р., №4 від 23.10.2019 р., №5 від 28.10.2019 р., згідно відбитку штампу 04.11.2019 року, копію поштової накладної від 04.11.2019, та квитанції Укрпошти, а також рекомендоване поштове повідомлення, згідно якого ТОВ «БК «Престиж Сервіс» отримано поштове відправлення 08.11.2019 року.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.04.2021 року відкрито апеляційне провадження по справі №916/2928/20. Встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу,  будь-яких заяв чи клопотань стосовно процесуальних питань (призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення у справі спеціаліста, перекладача, вжиття заходів забезпечення позову, відводів, затвердження мирових угод тощо), оформлених відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України. Призначено розгляд справи №916/2928/20  на 01 червня 2021 року об 11-30 год.
07.05.2021 року до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “ПРЕСТИЖ СЕРВІС”   надійшла заява про  забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, нaлежні Товариству з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче об`єднання “ Спецпожсервіс”, код ЄДРПОУ 23857499, відповідно до Закону України “Про банки і банківську діяльність”, розміщені на банківських рахунках в сумі 771 603, 04 грн., зокрема, але не виключено на рахунку, відкритому в ПАТ КБ “Приватбанк”, строком до набрання законної сили остаточним судовим рішенням у справі №916/2928/20.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “ПРЕСТИЖ СЕРВІС”  про забезпечення позову задоволено частково. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Спецпожсервіс» в межах суми позовних вимог 771 603, 04 грн., які знаходяться на банківських рахунках, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Спецпожсервіс», в будь-яких банківських або в інших кредитно-фінансових установах, крім грошових коштів, звернення стягнення на які заборонено законом, строком до набрання законної сили остаточним судовим рішенням у справі №916/2928/20. В частині вимог заяви про забезпечення позову щодо накладення арешту на майно - відмовлено.
07.05.2021 року на електронну пошту суду та 11.05.2021 до відділу діловодства суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “ПРЕСТИЖ СЕРВІС” з клопотанням про поновлення строку на його подання. Клопотання вмотивоване тим, що позивач не отримав ухвалу суду від 21.04.2021 року про відкриття провадження у справі поштою, через тимчасове припинення відправки судом поштової кореспонденції, а направлена ухвала на електронну адресу потрапила в спам.
Колегія суддів визнає поважними причини пропуску ТОВ “Будівельна компанія “ПРЕСТИЖ СЕРВІС” строку на подання відзиву на апеляційну скаргу, викладені в  клопотанні про поновлення строку та вважає за можливе поновити такий строк на підставі статті 119 ГПК України.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ “Будівельна компанія “ПРЕСТИЖ СЕРВІС” заперечує проти доводів апеляційної скарги, зазначає, що не отримувало від відповідача актів приймання-передачі виконаних робіт №1 від 30.09.2019 р., №2 від 10.10.2019 р., №3 від 21.10.2019 р., №4 від 23.10.2019 р., №5 від 28.10.2019 р.
Доказів направлення позивачу зазначених актів матеріали справи не містили та у відзиві на позовну заяву відповідач їх не надавав. 
Позивач ставить під сумнів дійсність наданих відповідачем копій опису поштового вкладення, поштової накладної та фіскального чеку, тому просить витребувати у відповідача під час розгляду справи оригінали вказаних доказів.
Також вважає безпідставним посилання відповідача, що позивач не направляв претензію – оскільки вона міститься в матеріалах справи з доказами направлення.
Крім того, позивач зазначає, що на суму попередньої плати 677    580 грн. має право нараховувати проценти за користування чужими грошовими коштами відповідно до ст.693 ЦК України, тому з 28.02.2020 року до моменту повернення відповідачем надмірно сплачених позивачем коштів правомірно нараховуються відсотки у розмірі 63 421,49 грн. та інфляційні втрати 24067,56 грн.
Враховуючи викладене, позивач у відзиві просить скасувати рішення в частині відмови Позивачу у нарахуванні 61    620,04 грн відсотків за користування грошовими коштами, та покладанням судових витрат у сумі 924,20 грн на позивача, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Ухвалою суду від 01.06.2021 року відкладено розгляд справи на 05.07.2021 року о 15-00 год.
29.06.2021 року до суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “ПРЕСТИЖ СЕРВІС” про долучення доказів (документів) до матеріалів справи, в яких позивач просить долучити наступні докази: додаткові пояснення до відзиву на апеляційну скаргу, запит на отримання публічної інформації від 04.06.2021, відповідь АТ «Укрпошта», відповідь на запит за трекінг-номером №6504412364840, рішення ГСОО по справі №916/551/20, витяги з ЄРДР за кримінальними провадженнями,  клопотання про проведення слідчих дій, описи вкладення у цінний лист на підтвердження направлення клопотання про проведення слідчих дій, відповідь Київської місцевої прокуратури №6, відповіді Головного слідчого управління Нацполіції України, відповідь  Офісу Генпрокурора, Київської міської прокуратури, Печерської окружної прокуратури.
В судовому засіданні 05.07.2021 року представник апелянта наголосила, що рішення суду оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог,  директор Товариства пояснив, що додаткові докази, а саме опис вкладення та поштове повідомлення, якими підтверджується направлення актів №№1-5, не були подані до суду першої інстанції помилково попереднім адвокатом, директор не приймав особисто участі у справі.
Представником апелянта надано на огляд суду оригінали опису вкладення, квитанції та поштового повідомлення.
Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. 
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 та ч. 1 ст. 73 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 80 ГПК України передбачено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Відповідно до приписів ст.13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.  Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 4 ст.74 ГПК України визначено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
Судова колегія зазначає, що відповідачем в апеляційній скарзі не надано належного обґрунтування неможливості подання до суду першої інстанції копії та оригіналів для огляду до суду опису вкладення у цінний лист, поштової накладної, квитанції, поштового повідомлення (т.2 а.с.27-29), в підтвердження направлення позивачу актів №1, 2, 3, 4, 5, враховуючи обов`язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Частина 4 статті 269 ГПК України містить обмеження суду апеляційної інстанції щодо прийняття доказів на стадії апеляційного перегляду, пов`язуючи таке право суду з обов`язком учасника справи довести винятковість випадку, який має бути підтверджено доказами неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Таким чином, судова колегія позбавлена можливості прийняти та надати оцінку наданим апелянтом додатковим доказам на стадії апеляційного розгляду.
З тих же підстав судова колегія відмовляє у задоволенні клопотання позивача про долучення до матеріалів справи додаткових матеріалів, яке надійшло 29.06.2021 року до суду. Крім того, додаткові матеріали надані позивачем для спростування обставин, які відповідач підтверджує доказами, які долучені до апеляційної скарги, однак не прийняті судовою колегією.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів доходить наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено судом першої інстанції, 27.09.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ПРЕСТИЖ СЕРВІС» (позивач, Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «СПЕЦПОЖСЕРВІС» (відповідач, Виконавець) було укладено договір на виконання робіт №27/09-2019/1 (далі договір) відповідно до умов якого Виконавець забезпечує відповідно до умов договору виконання робіт із забивання металевих паль, роботи, що виконуються Виконавцем за цим договором включають в себе, але не обмежуючись: розвезення паль зі складу зберігання до місця їх забивання за допомогою навантажувача Виконавця; перебазування техніки, необхідної для виконання Робіт, до місця виконання та назад; розмітка під палю (натягування нитки) для контролю якості виконуваних робіт; забивання паль (п.1.1. договору).
Відповідно до розділу 2 договору ціна робіт із забивання однієї металевої палі становить - 160,00 грн., включаючи ПДВ - 26,67грн. У вартість робіт включено вартість усіх витрат Виконавця, необхідних для виконання ним робіт за цим договором. Ціна Робіт може коригуватися тільки за взаємною згодою сторін. Сторони в договорі передбачають порядок уточнення ціни у випадках: а) виникнення обставин непереборної сили - надзвичайні обставини та події, які не можуть бути передбачені сторонами під час укладання договору; б) внесення змін до проектної документації; в)          потреби в усуненні недоліків робіт, що виникли внаслідок невідповідності встановленим вимогам проектної документації, забезпечення якою покладено на Замовника; г) уповільнення темпів або зупинення виконання робіт за рішенням Замовника, або з його вини, якщо це спричинило додаткові витрати Виконавця. У тому числі відсутність геодезичної розбивки на місцевості, незабезпечення допусків співробітників і техніки Виконавця на об`єкт; зміни законодавства з питань оподаткування якщо впливає на вартість робіт.
Розділом 3 договору сторони встановили, що орієнтовна загальна вартість цього договору складає 500 640,00грн., в тому числі ПДВ 20% - 83440,00грн. та визначається на підставі фактично виконаних обсягів робіт (Актів виконаних робіт). Оплата здійснюється у національній валюті України. Оплата здійснюється наступним чином: аванс в розмірі 115500,00грн. (в т.ч. ПДВ) перераховується на поточний рахунок Виконавця протягом 2 календарних днів після підписання сторонами цього договору; Замовник щотижнево 1 раз на 7 днів здійснює проміжні розрахунки з Виконавцем, на підставі наданих Виконавцем Актів прийому-передачі виконаних робіт, які Замовник зобов`язується оплатити згідно сум даних Актів протягом 2 календарних днів з моменту отримання від Виконавця даного Акту прийому-передачі виконаних робіт з пропорційним урахуванням раніше сплаченого авансового платежу; після виконання всього об`єму робіт із забивання металевих паль згідно п. 1.1. даного договору, Виконавець надає Замовнику остаточний Акт прийому-передачі виконаних робіт, а Замовник зобов`язується здійснити остаточну оплату виконаних робіт Виконавця згідно суми даного Акту протягом 2 календарних днів з моменту отримання від Виконавця даного Акту прийому-передачі виконаних робіт (з урахуванням раніше сплачених платежів). 
Згідно розділу 4 договору приймання - передача результатів виконаних робіт здійснюється відповідно до вимог законодавства України з обов`язковим наданням Виконавцем Акту прийому-передачі виконаних робіт. Виконавець після виконання всього обсягу робіт, передбаченого пунктом 1.1 цього договору, готує Акт прийому-передачі виконаних робіт і передає його Замовнику.
Замовник протягом 2-х календарних днів з моменту отримання, зобов`язаний прийняти виконані належним чином роботи, підписати Акти прийому-передачі виконаних робіт і повернути Виконавцю один примірник підписаного Акту прийому-передачі виконаних робіт. У разі ненадходження Виконавцю від Замовника, підписаного Замовником одного примірника Акту прийому-передачі виконаних робіт протягом 5 календарних днів з моменту отримання Замовником Акту прийому-передачі виконаних робіт, роботи вважаються виконаними належним чином у встановлений термін і прийнятими Замовником в обсязі і на умовах, зазначених в Акті прийому-передачі виконаних робіт.
Пунктом 5.1. договору передбачено терміни виконання робіт Виконавцем складає за умовами договору 40 календарних днів, за умови виконання Замовником п.3.3, 3.4. Початок виконання робіт: 27.09.2019р.
Відповідно до розділу 10 договору договір набуває чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2019р. але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
09.10.2019 між сторонами було укладено додаткову угоду №1, якою сторони дійшли згоди, що у зв`язку із виникненням додаткового об`єму робіт із забивання металевих паль, що виконуються для будівництва об`єкту «Виконання робіт з підготовки майданчика, а саме механічні та електричні роботи ФЕ Парку Прогресівка, Ташинська сільська рада Березанського району Миколаївської області за межами села, Україна. Кадастровий номер земельної ділянки - 4820985000:10:000:0090», Виконавець відповідно до Додатку №1 до цієї додаткової угоди, зобов`язується виконати роботи, а Замовник, у свою чергу, зобов`язується прийняти виконані належним чином роботи і оплатити їх на умовах передбачених цією додатковою угодою. 
Вартість додаткового об`єму робіт складає1    447    680,00 грн. в т.ч. ПДВ 20% 241    280 грн. згідно кошторисного розрахунку наведеного в Додатку №1 та сплачується Замовником на підставі отриманих від Виконавця рахунків.
21.10.2019р. між сторонами було укладено додаткову угоду №2 якою сторони дійшли згоди, що у зв`язку із виникненням додаткового об`єму робіт із забивання металевих паль, що виконуються для будівництва об`єкту «Виконання робіт з підготовки майданчика, а саме механічні та електричні роботи ФЕ Парку Прогресівка, Ташинська сільська рада Березанського району Миколаївської області за межами села, Україна. Кадастровий номер земельної ділянки - 4820985000:10:000:0090», Виконавець відповідно до Додатку №1 до цієї додаткової угоди, зобов`язується виконати роботи, а Замовник, у свою чергу, зобов`язується прийняти виконані належним чином роботи і оплатити їх на умовах передбачених цією додатковою угодою. 
Вартість додаткового об`єму робіт складає 244800,00грн. в т.ч. ПДВ 20% 40800,00грн. згідно кошторисного розрахунку наведеного в Додатку №1 та сплачується Замовником на підставі отриманих від Виконавця рахунків.
Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами були складені та підписані:
Акт приймання виконаних будівельних робіт №1 від 31.01.2020р. на суму 244800,00грн. відповідно до додаткової угоди №2 від 09.10.2019р. до договору, 
Акт приймання виконаних будівельних робіт №2 від 31.01.2020р. на суму 1447680,00грн. відповідно до додаткової угоди №1 від 09.10.2019р. до договору, 
Акт приймання виконаних будівельних робіт №3 від 28.02.2020р. на суму 500640,00грн. до договору, на загальну суму 2    193 120,00 грн.
На виконання умов договору позивачем були проведені наступні перерахування коштів на рахунки відповідача, зокрема за рахунками-фактурами виставленими за договором: 
платіжним дорученням №3 від 27.09.2019р. на суму 115500,00грн., у тому числі ПДВ 19250,00грн. на підставі виставленого рахунку-фактури №270 від 27.09.2019р.; 
платіжним дорученням №4 від 30.09.2019р. на суму 400000,00грн., у тому числі ПДВ 66666,67грн. на підставі виставленого рахунку-фактури №271 від 30.09.2019р.; 
платіжним дорученням №6 від 10.10.2019р. на суму 515200,00грн. у тому числі ПДВ 85866,67грн. на підставі виставленого рахунку-фактури №281 від 10.10.2019р.; 
платіжним дорученням №21 від 21.10.2019р. на суму 960000,00грн., у тому числі ПДВ 160000,00грн. на підставі виставленого рахунку-фактури №303 від 21.10.2019р.; 
платіжним дорученням №26 від 23.10.2019р. на суму 400000,грн. у тому числі ПДВ 66666,67грн. на підставі виставленого рахунку-фактури №304 від 23.10.2019р.; 
платіжним дорученням №35 від 28.10.2019р. на суму 480000,00грн. у тому числі ПДВ 80000,00грн. на підставі виставленого рахунку-фактури №306 від 28.10.2019р. 
Таким чином, за виставленими відповідачем рахунками-фактурами позивачем перераховано кошти на загальну суму 2870700,00грн.
Матеріали справи містять також направлену позивачем на адресу відповідача претензію №Е802/20/2-ПР від 28.02.2020р. з вимогою повернення передплати за договором та відсотків за весь час користування чужими коштами на поточний банківський рахунок позивача.
Відповідач на вказану претензію не відреагував, що і стало підставою для звернення позивача до суду з вимогами про стягнення надмірно сплачених коштів у сумі 677580,00грн. а також відсотки за користування чужими коштами 61620,04грн. у відповідності до приписів ст. ст. 1046, 1048 Цивільного кодексу України у період з 28.10.2019р. по 28.02.2020р. 
Також матеріали справи містять надані до відзиву на позовну заяву акти приймання-передачі виконаних робіт, підписані лише з боку виконавця Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «СПЕЦПОЖСЕРВІС»:
-          №1 від 30.09.2019р. на суму 515    500 грн.,
-          №2 від 10.10.2019р. на суму 515    200 грн., 
-          №3 від 21.10.2019р. на суму 960    000 грн.,
-          №4 від 23.10.2019р. на суму 400    000 грн.,
-          №5 від 28.10.2019р. на суму 480    000 грн.
Позивач заперечує отримання вказаних актів, та виконання робіт відповідачем, вказаних у актах.
Разом з тим, під час розгляду справи в суді першої інстації відповідачем не надано належних та допустимих доказів направлення вказаних актів позивачу, та акти не підписані з боку позивача, а в долученні відповідних доказів в суді апеляційної інстанції відмовлено з підстав недоведеності причин неможливості їх подання до суду першої інстанції.
Крім того, виконання відповідачем робіт, зазначених у спірних актах, не підтверджуються жодними іншими доказами у справі.
Отже, оскільки акти не підписані з боку позивача, виконання робіт за вказаними актами недоведено, тому судова колегія позбавлена можливості визнати встановленими обставини виконання робіт відповідачем та своєчасного отримання актів приймання-передачі виконаних робіт №1 від 30.09.2019 р., №2 від 10.10.2019 р., №3 від 21.10.2019 р., №4 від 23.10.2019 р., №5 від 28.10.2019 р. – Товариством з обмеженою відповідальністю «БК «Престиж Сервіс».
За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що відповідачем не надано належних доказів в підтвердження приймання позивачем робіт за актами №1 від 30.09.2019р., №2 від 10.10.2019р., №3 від 21.10.2019р., №4 від 23.10.2019р., №5 від 28.10.2019р.
Доводи апелянта про необґрунтоване відхилення судом першої інстанції актів приймання-передачі виконаних робіт №1 від 30.09.2019 р., №2 від 10.10.2019 р., №3 від 21.10.2019 р., №4 від 23.10.2019 р., №5 від 28.10.2019 р. в якості  доказів,  судова колегія відхиляє, оскільки  судом першої інстанції надано ґрунтовну оцінку актам,  однак відхилено з тих підстав, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів направлення вказаних актів позивачу, та акти не підписані з боку позивача.
Колегія суддів зауважує, що доводи апелянта про недослідження судом направлення вищезазначених актів відповідачу є необгрунтованими, оскільки копію квитанції, поштового повідомлення та опису вкладення, якими на думку відповідача, підтверджується направлення актів відповідачу, було надано лише з апеляційною скаргою, без належного обґрунтування неможливості подання вказаних доказів в суді першої інстанції. Тому суд першої інстанції був позбавлений можливості надати оцінку доказам, які були відсутні в матеріалах справи під час розгляду справи.
При цьому, слід зазначити, що з відзиву на позовну заяву жодним чином не вбачається, що відповідач направляв Акти виконаних робіт №№1-5 на адресу позивача, дату та спосіб такого направлення.
Аргументи скаржника про неналежне повідомлення про розгляд справи, що унеможливило прийняття участі в судовому розгляді справи в суді першої інстанції, та захист у повному обсязі своїх прав, колегія суддів відхиляє, оскільки в матеріалів справи вбачається, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи №916/2928/20, шляхом направлення відповідних ухвал суду на адресу НВО «Спецпожсервіс» (ТОВ) за адресою м. Одеса, вул. Пироговська, 3/5. 
Належне повідомлення відповідача про розгляд справи підтверджується поштовими повідомленнями (т.1 а.с.70, 81, 190, 192, 201, 207). 
Крім того, відповідач надавав відзив на позовну заяву, з викладенням своєї правової позиції по справі, що свідчить про те, що він скористався своїми процесуальними правами та був обізнаний про існування даної справи.
Отже, відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції не надано належним чином засвідчених доказів направлення актів №1 від 30.09.2019р., №2 від 10.10.2019р., №3 від 21.10.2019р., №4 від 23.10.2019р., №5 від 28.10.2019р., згідно встановленої процедури подання доказів, а також при поданні їх з апеляційною скаргою не обґрунтовано належним чином поважності причин неподання їх в суді першої інстанції, враховуючи обов`язок довести обставини, які мають значення для справи і на які відповідач посилався як на підставу своїх вимог або заперечень.
З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку про те, що аргументи скаржника носять надуманий характер, та спростовуються матеріалами справи, наданими до суду в суді першої інстанції.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст.193 ГК України, яка регламентує, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або зміну його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до положень ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. 
Відповідно до положень ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника. У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну. Якщо замовник протягом одного місяця ухиляється від прийняття виконаної роботи, підрядник має право після дворазового попередження продати результат роботи, а суму виторгу, з вирахуванням усіх належних підрядникові платежів, внести в депозит нотаріуса, нотаріальної контори на ім`я замовника, якщо інше не встановлено договором. Якщо ухилення замовника від прийняття виконаної роботи спричинило зміну строку здачі роботи, вважається, що право власності на виготовлену (перероблену) річ перейшло до замовника у момент, коли мало відбутися її передання.
Положеннями ст. 854 ЦК України встановлено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.
Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Отже, встановлені обставини справи свідчать про те, що між сторонами були складені та підписані :
- Акт приймання виконаних будівельних робіт №1 від 31.01.2020р. на суму 244800,00грн. відповідно до додаткової угоди №2 від 09.10.2019р. до договору, 
- Акт приймання виконаних будівельних робіт №2 від 31.01.2020р. на суму 1447680,00грн. відповідно до додаткової угоди №1 від 09.10.2019р. до договору, 
- Акт приймання виконаних будівельних робіт №3 від 28.02.2020р. на суму 500640,00грн. до договору на загальну суму 2193120,00грн..
Натомість, позивачем перераховано відповідачу кошти на загальну суму 2870700,00грн.
Залишок коштів, які були сплачені позивачем відповідачу, складають 677580,00грн.
Отже, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки роботи відповідачем згідно підписаних між сторонами актів приймання-передачі виконаних робіт №1 від 31.01.2020р. на суму 244800,00грн., №2 від 31.01.2020р. на суму 1447680,00грн. №3 від 28.02.2020р. на суму 500640,00грн. були виконані на загальну суму 2193120,00грн., а позивачем перераховано відповідачу 2870700,00грн., залишок грошових коштів у сумі 677580,00грн. підлягає поверненню позивачу.
Рішення суду першої інстанції в частині відмови у позовних вимогах в частині стягнення 61 620,04 грн. відсотків за користування грошовими коштами апелянтом не оскаржувалось, що вбачається з пояснень представника та директора апелянта Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче об`єднання “СПЕЦПОЖСЕРВІС”, тому судова колегія не вбачає підстав для скасування рішення суду в цій частині.
Будь-яких порушень процесуальних норм права, які призвели до неправильного вирішення справи, або неправильного застосування норм матеріального права при розгляді апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції виявлено не було, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене рішення – залишенню без змін.
За таких обставин, враховуючи, що доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують наявність обставин, які згідно зі ст. 277 Господарського процесуального кодексу України визначені в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч. 4 ст. 269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче об`єднання “СПЕЦПОЖСЕРВІС” залишається без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 02.03.2021 року у справі №916/2928/20 підлягає залишенню без змін.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з апеляційним переглядом підлягають віднесенню на скаржника. 

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, п.1 ч.1 ст.275, ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів 
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче об`єднання “СПЕЦПОЖСЕРВІС” залишити без задоволення.
Рішення  Господарського суду Одеської області від 02.03.2021 року у справі №916/2928/20 залишити без змін.
Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.ст.287-288    Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписаний  12.07.2021 року.

Головуючий суддя                                                            А.І. Ярош

Суддя                                                                                         Г.І. Діброва

          Суддя                                                                                          Н.М. Принцевська